Справа № 463/286/22
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/286/22
Провадження №2-а/463/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

з участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про визнання протиправною, скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача просить скасувати постанову серії БАА № 929307, винесену 05.01.2022 року, інспектора 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенантом поліції Нижника Н.Р., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2022 року, що інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенантом поліції Нижником Н.Р. відносно позивача було складено постанову серії БАА № 929307 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, та накладено у зв`язку із цим адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови позивач05.01.2022 року о 19.00 год. по вулиці Шашкевича, 3а в місті Івано-Франківську керував транспортним засобом марки «Renault Megane», реєстрацій номер НОМЕР_1 , порушив правила руху, здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що створило перешкоду іншим транспортним засобам, чим порушив п.15.9 (и) ПДР. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та підтвердження вини позивача, так як окрім постанови, жодних інших доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення пережбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, не додано. Зазначив, що під час розгляду адміністративної справи поліцейським на місці його вчинення, позивачем оспорювався факт вчинення правопорушення та накладення стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова складена без впорядкованого роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також за не надання можливрсті надати будь яких пояснень з приводу доказів його вини у вчиненні інкримінованого адміністративному правопорушенні. Оскільки оскаржувана постанова винесена за відсутності суттєвих доказів вчинення адміністративного правопорушення, Враховуючи наведене позивач просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, встановленому ст.268 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання, призначене на 12.04.2022 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою судді від 17.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії серії БАА № 929307, винесеної 05.01.2022 року, інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенантом поліції Нижником Н.Р., вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. у зв`язку із тим, що він 05.01.2022 року о 19.00 год. по вулиці Шашкевича, 3а в місті Івано-Франківську керував транспортним засобом марки «Renault Megane», реєстрацій номер НОМЕР_1 , порушив правила руху, здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що створило перешкоду іншим транспортним засобам, чим порушив п.15.9 (и) ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.3 ст.122 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення правил ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно зі ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України відповідачем суду не представлено, наведені позивачем твердження про те, що Правил дорожнього руху він не порушував - не спростовані. Однак працівниками поліції при розгляді справи порушено розгляд справи при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14 лютого 2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч.3 ст.33, ст.34,ст.35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, повинна буди обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Постанова, яка оскаржується позивачем, не відповідає таким вимогам, зокрема посадова особа, що склала постанову, в ній не зазначила наявні (зібрані) докази. Як видно з приписів, виконаних самим водієм, він з постановою був не згідний, заперечував порушення ПДРУ, тому у такому випадку посадова особа, що склала постанову, була зобов`язана зібрати і зазначити у постанові зібрані докази події і складу правопорушення. Без дотримання вказаних вимог закону постанова вважається необґрунтованою.

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Щодо доказів, то в оскаржуваній постанові відповідачем вони не зазначені. Окрім цього посадова особа не представила суду жодних доказів, тобто не виконали вимоги КАСУ щодо порядку подання доказів, і з наведених вище причин та з урахуванням приписів ч.8 та ч.9 ст.79 КАСУ суд такі докази не бере до уваги. Оскільки відповідач не подали суду доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що докази події та докази порушення водієм ПДРУ відсутні.

Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами правопорушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, то суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправною. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративне правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Враховуючи конкретні обставини, суд дійшов висновку, що не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і на даний час втрачено можливість збирання доказів, суд враховує, що протокол у даному випадку не складався і відповідно відсутні матеріали справи, які б могли бути повернуті відповідачу або відповідному органу за приписами ч.3 ст.286 КАСУ для нового розгляду, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 200/14811/16-а.

Окрім цього на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Івано-Франківській області слід стягнути судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії БАА № 929307 від 05.01.2022 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України - скасувати, в решті -відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: 76494, Івано-Франківська область, Микитинці, вул. Юності,23.

.

Суддя Д.І. Рудаков