Справа № 500/9675/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9675/21

12 квітня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій позивач, просить стягнути податковий борг відповідача у сумі 8026,40 грн, з них: по платежу акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі -7317,00 грн.; по платежу податок на доходи фізичних осіб, що подається за результатами річного декларування в сумі - 709,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував самостійно узгоджені суми податкового зобов`язання з акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Відповідно до положень частини третьої та четвертої статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

29.12.2021 судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

16.03.2022 надійшла відповідь, згідно якої інформація щодо місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , яка зазначена в адміністративному позові.

Тернопільським окружним адміністративним судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Копія ухвали надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, поштове відправлення повернулось на адресу суду у зв`язку з тим, що неправильно зазначена адреса, хоча поштове відправлення було скеровано за адресою, вказаною органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи, а отже відповідача повідомлено про розгляд справи у встановленому поряку.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

З матеріалів справи слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 30.11.2011 як фізична особа-підприємець з основним видом економічної діяльності « 56.30 Обслуговування напоями (основний)» та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Тернопільській області, як платник податків та платник єдиного соціального внеску, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. справи 7-8).

04.04.2019, згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що останній станом на 20.12.2021 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 8026,40 грн.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу від 20.12.2021 (арк. справи 9), розрахунками сум позовних вимог з податкового боргу (арк. справи 10-11), податковими деклараціями про майновий стан і доходи за 2018 рік (арк. справи 15-17) та за 2019 рік (арк. справи 18-20), деклараціями акцизного податку за грудень 2018-го року (47-55), деклараціями акцизного податку за січень, лютий, березень 2019-го року (арк. справи 21-46), світлокопією інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 з платежу «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» за період з 31.12.2018 по 29.02.2020 (арк. справи 56-58), світлокопією інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 з платежу «акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» за період з 31.12.2018 по 30.04.2019 (арк. справи 59-61).

Так, судом встановлено, що заборгованість ФОП ОСОБА_1 з платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання самостійно нарахованого згідно податкових декларацій, а саме: від 30.01.2019 на суму - 1449,04 грн; від 02.02.2020 на суму - 82,62 грн.

Заборгованість з платежу акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання самостійно нарахованого згідно податкових декларацій, а саме: № від 19.01.2019 на суму - 1820,00 грн; № від 18.02.2019 на суму 1830,00 грн; № від 11.03.2019 на суму - 1832,00 грн; № від 14.04.2019 на суму 1835,00 грн.

Також, нараховано пеню у зв`язку із несплатою податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у встановлені законодавством строки за період з 23.05.2019 по 09.07.2019.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до статті 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб визначений статтею 168 Податкового кодексу України.

За змістом пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

За приписами пункту 223.1 та пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю, платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Пунктом 216.9. статті 216 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Таким чином, шляхом подання податкових декларацій про майновий стан і доходи - фізичної особи-підприємця за звітні 2018 - 2019 роки та податкових декларацій з акцизного податку за звітні періоди 2018-го та 2019-го років, відповідач самостійно визначив та узгодив податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та акцизного податку на суму 8026,40 грн.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами становить 8026,40 грн та є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлено та надіслано податкова вимога форми "Ф" № 8905-17 від 19.07.2016 (арк. справи 14).

Суд встановив та не заперечується відповідачем, що з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 Податкового кодексу України зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 8026,40 грн відповідач не надав, а суд не здобув. Відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 8026 (вісім тисяч двадцять шість) гривень 40 коп., з них:

- з платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 709 (сімсот дев`ять) гривень 40 коп. на р/р НОМЕР_1 , код одержувача 37977599, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11010500;

- з платежу акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - 7317 (сім тисяч триста сімнадцять) гривня 00 коп. на р/р НОМЕР_2 , код одержувача 37977599, МФО 899998, код бюджетної класифікації 14040000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.