Справа № 440/3091/22
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3091/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Полтавської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Полтавська міська рада звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови від 25.01.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000 грн ВП №66885830.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови про стягнення виконавчого збору від 25.01.2022 ВП№66885830, оскільки рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі №10/45 (917/1037/20) було виконане міською радою ще до відкриття виконавчого провадження, про що свідчить рішення четвертої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 18.06.2021 "Про прийняття у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитку по вул. Пушкіна, 108 та по вул. Пушкіна, 110 у місті Полтава".

Ухвалою від 28 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

01 квітня 2022 року позивачем надано до суду документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 28 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 06.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3091/22. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано докази.

14.04.2022 до суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог Полтавської міської ради. Зазначив, що державним виконавцем вжито дії відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.12.2020 року у справі №10/45(917/1037/20) позов Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до Полтавської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неприйняття до комунальної власності міста територіальної громади гуртожитку по вул. Пушкіна, 110 у м. Полтаві. В частині вимоги про зобов`язання Полтавської міської ради прийняти рішення про прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Полтави гуртожитку по вул. Пушкіна, 110 у м. Полтаві провадження закрити.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2020 року у справі №10/45(917/1037/20) - скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області м.Полтава в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях м.Полтава - задоволено частково. Зобов`язано Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади м.Полтави гуртожиток по вул. Пушкіна, 110 у м.Полтаві. У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено. Доручено господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

23.07.2021 Господарським судом Полтавської області видано наказ №10/45 (917/1037/20) про зобов`язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Полтави гуртожиток по вул. Пушкіна, 110 у м. Полтаві.

20.09.2021 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшла заява Полтавської окружної прокуратури Полтавської області про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 23.07.2021 №10/45 (917/1037/20), де стягувачем є Регіональне відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, божником - Полтавська міська рада.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасла М.М. від 21.09.2021 на підставі наказу №10/45 (917/1037/20), виданого Господарським судом Полтавської області 23.07.2021, відкрито виконавче провадження №66885830 та встановлено Полтавській міській раді десятиденний строк для виконання рішення суду.

25.01.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмаслом М.М. в рамках виконавчого провадження №66885830 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з боржника стягнуто виконавчий збір у сумі 24000,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад як обов`язковість виконання рішень (статті 2 Закону №1404-VIII).

Як визначено пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вимоги до виконавчого документа визначені у статті 4 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

На підставі частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Отже, положення статті 26 Закону №1404-VІІІ визначають початок примусового виконання рішень на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як слідує з матеріалів справи, 20.09.2021 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшла заява Полтавської окружної прокуратури Полтавської області про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 23.07.2021 №10/45 (917/1037/20), де стягувачем є Регіональне відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, божником - Полтавська міська рада.

При цьому, поданий на примусове виконання наказ Господарського суду Полтавської області від 23.07.2021 №10/45 (917/1037/20) відповідав всім вимогам виконавчого документу, зазначеним у Законі України "Про виконавче провадження", а заява про примусове виконання стягувача свідчила про те, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі №10/45(917/1037/20) боржником не виконана.

З огляду на зазначене, заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасло М.М. за заявою Полтавської окружної прокуратури Полтавської області 21.09.2021 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66885830.

За приписами частин 1-4 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У відповідності до вимог вказаної норми, 25.01.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмаслом М.М. в рамках виконавчого провадження №66885830 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з боржника стягнуто виконавчий збір в сумі 24000,00 грн.

Вказане свідчить про те, що при винесенні спірної постанови про стягнення виконавчого збору державний виконавець діяв у межах та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Також окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Отже, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому останній одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

У частині четвертій статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що у боржника виникає обов`язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини його невиконання.

Підстави, за яких виконавчий збір не стягується, визначені в частинах п`ятій, дев`ятій статті 27 Закону №1404-VIII, у даному випадку відсутні. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Щодо посилання позивача, як на підставу протиправності оскаржуваної постанови, на те, що Полтавська міська рада розпочала виконання судового рішення у справі №10/45 (917/1037/20) ще до видачі судом наказу та винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження, то суд вказує, що з набранням чинності Закону №1404-VIII правила початку примусового виконання рішення змінилися, а саме положення щодо надання боржнику строку для добровільного виконання рішення, сплив якого обумовлював початок примусового виконання, у даному Законі, відсутні. Примусове виконання виконавчого документа за положеннями діючого Закону розпочинається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Отже, посилання позивача на те, що міською радою на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі №10/45(917/1037/20) вчинялися дії, а саме прийнято рішення четвертої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 18.06.2021 "Про прийняття у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитку по вул. Пушкіна, 108 та по вул. Пушкіна, 110 у місті Полтава", вчиняються дії щодо витребування у проектної організації технічної документації на гуртожиток по вул. Пушкіна, 110 у м. Полтаві, ведеться робота щодо зміни адреси гуртожитку для проведення реєстрації права комунальної власності на вказаний гуртожиток, не є підставою для невиконання державним виконавцем свого обов`язку, передбаченого положеннями статті 26 Закону №1404-VIII щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, а також щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст.39 Закону України «Пров виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження такої постанови прийнято не було.

Суд зауважує, що Полтавською міською радою вживаються заходи щодо виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 23.07.2021 №10/45 (917/1037/20), а не повно виконано, як стверджує позивач в позовній заяві.

Доказів повного виконання судового рішення у справі №10/45 (917/1037/20), зокрема, підписання акту приймання-передачі гуртожитку по вул. Пушкіна, 110 у м. Полтаві у комунальну власність, реєстрації права комунальної власності на даний гуртожиток, позивач під час розгляду даної справи до суду не надав.

Інших доводів щодо протиправності оскаржуваної постанови у ВП №66885830 чи порушення порядку прийняття такої, позивач не наводить, відповідних доказів не подає.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 25.01.2022 ВП №66885830 відповідач діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, тому оскаржувана постанова скасуванню не підлягає, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про скасування постанови належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м.Полтава, Полтавська область, 36000, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва