Справа № 280/7445/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 280/7445/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 ( суддя першої інстанції Сацький Р.В.) в адміністративній справі №280/7445/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просив:

визнати протиправною відмову відповідача, викладену в листі від 02.08.2021 №10153-9346/3-02/8-0800/21, а саме про відмову у перерахунку страхового стажу позивача;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) за період роботи з 27.08.1984 по 30.09.1994, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі з дня призначення пенсії за віком, а саме з 15.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи 1 рік за 1 рік 6 місяців роботи Крайньої Півночі, при цьому відповідачем було відмовлено у зарахуванні періодів з 27.08.1984 по 30.09.1994, як роботи в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, оскільки не надано трудові договори або інші документи, що підтверджують право на пільги працівників. Позивач вважає відмову відповідача у зарахуванні вищевказаних періодів протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просив суд позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначено, що надана відповідачем відмова є обґрунтованою та прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з ненаданням трудових договорів або інших документів за період роботи з 27.08.1984 по 30.09.1994, які підтверджують право на пільги працівників, що працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що з 15.02.2021 ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було призначено пенсію за віком. В подальшому позивач дізнався про те, що період його роботи з 27.08.1984 по 30.09.1994 не враховано у полуторному розмірі, як стаж роботи районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював…: мова оригіналу "Производственное обьединение "Сургутнефтегаз" нефтегазодобывающее управление "повхнефть": - з 27.08.1985 по 30.09.1994 (запис трудової книжки №9-12).

На звернення позивача про перерахунок страхового стажу за вищевказаний період роботи ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило про відсутність підстав для зарахування стажу в кратному розмірі, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 28.12.1983 та в довідці №156/212/3-3197 від 29.12.2018 не зазначено, що ОСОБА_1 користувався пільгами, які дають право на пільгове обчислення страхового стажу на вказаний період.

13.07.2021 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою та доданими довідками, що підтверджують факт роботи на території районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі та підтверджують факт користування позивачем пільгами передбачиними Указом Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 р., від 29 вересня 1967 р. та Постановою №148, в тому числі користування північними надбавками. Не зважаючи на це ОСОБА_1 отримав відмову з аналогічних підстав.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд частково погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

У частині першій статті 24 Закону №1058-IV міститься визначення, за яким страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч.2 ст.24 цього Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Щодо обчислення страхового стажу в період роботи в районах Крайньої Півночі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР №1908-VII від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше п`яти, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги : зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Указом Президії Верховної Ради СРСР №1908-VII від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п`яти до трьох років.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких поширюється дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, від 26.09.1967, визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу, Постанова №637).

За період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вказані документи згідно п.2.7 Постанови №637, додаються також до заяви про перерахунок пенсії, у випадках, які спричиняють, зокрема, збільшення розміру пенсії.

Постановою №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, яким підтверджується стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналізуючи наведені вище правові норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який викладено у постановах від 07.06.2018 по справі №173/637/17, від 07.02.2018 по справі №590/871/17.

Разом з тим, відповідач вважає, що періоди роботи позивача у районах Крайньої Півночі не можуть бути зараховані у пільговому обчисленні, оскільки ОСОБА_1 не надав письмово укладених строкових трудових договорів, у яких би містились відомості про користування пільгами і такі документи відсутні у його пенсійній справі. Відмова відповідача у здійсненні спірного перерахунку пенсії із врахуванням періодів роботи позивача у районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні обумовлена й тим, що, на його думку, можливості пільгового обчислення такого стажу роботи, набутого після 01.01.1991, не передбачено законодавством і Угодами щодо пенсійного забезпечення.

Отже, для правильного вирішення цього необхідно з`ясувати, чи достатньо для пільгового обчислення стажу роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, подання позивачем трудової книжки із записами стосовно періоду роботи у цих районах (місцевостях) і довідок, виданих за місцем роботи та архівними установами, а також встановити, чи передбачено нормами законодавства право на таке обчислення для стажу роботи, набутого після 01.01.1991.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанцій про наявність правових підстав для зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи позивача у районах Крайньої Півночі, колегія суддів відзначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.

Колегія суддів наголошує й на тому, що у пункті 2 Розділу Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Про це також зазначав Верховний Суд й у постанові від 22.02.2021 у справі №266/258/16-а.

За встановлених фактичних обставин цієї справи факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі на підставі укладених ним трудових договорів підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та довідками, виданими за його місцем роботи, у яких містяться відомості, зокрема, про періоди його роботи у цих районах і про передбачені законом пільги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про наявність передбачених законом правових підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанцій є правильними лише щодо періодів роботи позивача до 01.01.1991, оскільки положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 08.07.2021 (справа № 459/2778/16-а), від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення цього позову в частині визнання протиправними дій Управління щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу роботи позивача періодів трудової діяльності у районах Крайньої Півночі за періоди з 27.08.1984 по 31.12.1990 на пільгових умовах і зобов`язання відповідача провести з 15.02.2021 перерахунок і виплату спірної пенсії, з урахуванням виплачених сум, розрахувавши коефіцієнт стажу з урахуванням півторакратного обчислення стажу за роботу у районах Крайньої Півночі за вказані періоди.

В той же час, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для здійснення спірного перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи позивача у районах Крайньої Півночі, відпрацьованих після 01.01.1991, у пільговому обчисленні (один рік за півтора), не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення у цій частині є незаконними і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову.

Отже, судом першої інстанції при вирішені позовних вимог в зазначеній частині неправильно застосовано норми матеріального права, тому відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України це є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Крім того, у відповідності до положень ст.139 КАС України з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп, сплаченого за подання позовної заяви відповідно.

Керуючись ст. ст. 240, 242, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 в адміністративній справі №280/7445/21 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, викладену в листі від 02.08.2021 №10153-9346/3-02/8-0800/21, а саме про відмову у перерахунку страхового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 27.08.1984 по 30.12.1990 у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) за період роботи з 27.08.1984 по 30.12.1990, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі з дня призначення пенсії за віком, а саме з 15.02.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, просп. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) витрати на оплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанов складено 08 квітня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва