Справа № 140/11490/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/11490/21 пров. № А/857/1801/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 140/11490/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Продімпорт" до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішень,-

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення 08.12.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 13.12.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ (далі ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ, позивач, товариство) звернулося в суд із позовом (із урахуванням клопотання від 19 листопада 2021 року про викладення прохальної частини у новій редакції) до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці (далі відповідач, митний орган) про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 вересня 2021 року ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ через уповноваженого декларанта ПП РЕСПЕКТ БРОК з метою декларування товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ на митний пост Волинської митниці подано митні декларації (МД) від 28 вересня 2021 року №UA205030/2021/023646, №UA205030/2021/023645 та №UA205030/2021/023647 та інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону У країни.

Однак, у зв`язку із тим, що митна вартість за основним методом не підтверджена, митним органом було винесено оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2.

Щодо зовнішньоекономічної операції позивач зазначає, що ввезення на митну територію України товару відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21, укладеного між компаніями ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ та експортером - компанією POLSKAM SA, за умовами якого, зокрема, розділу №2 поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару, розрахунки здійснюються на умовах після оплати, валюта платежу - євро або долар.

З приводу зазначення у довідках про транспортні витрати іншої компанії, ніж у товаротранспортній накладній, вказує, що підприємство GRIN LINE SP.Z.O.O., FHUP DARIUSZ MASTET є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг. Окрім того, надана довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року містить положення про понесені експедиційні витрати.

З огляду на вказане, надані договори-заявки, рахунки-фактури про транспортно-експедиційні послуги та довідки про транспортні витрати, на думку позивача, є належним підтвердженням витрат на перевезення товару за умовами EXW. Щодо умов перевезення, то вказуємо, що умови поставки EXW Інкотермс 2010 - розшифровка Ех Works named place - перекладається Франко завод (Франко склад) вказана назва місця (дослівний переклад Самовивезення) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому зазначеному місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі, магазині і т.п.). За умовами EXW покупець несе всі ризики і всі витрати по переміщенню товару з території продавця до зазначеного місця призначення.

До митного оформлення митному органу щодо кожної поставки надавалися Komunikat ІЕ599 - підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митні декларації крани-відправлення (експортні декларації), відображається вартість кожного товару в Євро, зазначається відповідний курс Євро до Польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в Польський злотий.

У експортних деклараціях щодо кожної поставки також у є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у рахунках-фактурах, наданих до митного оформлення, графа 46 декларацій країни-відправлення містить вартості товару конвертовану є польський злотий. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами. При ввезенні на територію Україну товарів, у договірні відносини із третіми особами, крім продавця покупець не вступав. Зазначене підтверджується умовами контракту, умовами поставки та іншими товаросупровідними документами.

Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, зазначає, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах, і в платіжних документах, і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається, тому звертатися до експерта-оцінювача немає ніяких підстав, адже це перш за все право, а не обов`язок декларанта.

Зазначає, що у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні будь- які конкретні обставини, які б однозначно стверджували ПРО наявність сумнівів, причин неможливості визначення заявленої митної вартості імпортований Товару № 1. Товару №2. Товару №3, не вказав також митний орган в чому саме полягає неможливість перевірки заявленої нами митної вартості товарів, натомість усі надані до митного оформлення документи у сукупності дають можливість однозначно дійти висновку про правильність визначення митної вартості імпортованого товару за основним методом.

Уважає, що митний орган при винесенні рішень про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року не врахував усі фактичні обставини справи та надані документи, з огляду на що та просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 140/11490/21 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що для митного оформлення товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1мм ( фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ.. декларантом в інтересах ТзОВ Волинь Продімпорт подано митні декларації №UA205030/2021/023645, №UA205030/2021/023646 та №UA205030/2021/023647.

Так, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару за МД №UA 205030/2021/023645 від 28 вересня року 2021 було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 б/н видана підприємством FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №38 від перевізника Marianekkk, крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; за МД №UA 205030/2021/023646 від 28 вересня 2021 року було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 видана підприємством Grin Line sp.z.o.o., що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №13 від перевізника Kuba-trans, крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; а МД №UA 205030/2021/023647 від 28 вересня 2021року було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видана підприємством FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №16 від перевізника EWD Daniel Wakula, крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Дані розбіжності слугували підставою для сумніву митниці щодо достовірності відомостей, які підтверджують числове значення складових митної вартості.

Митний орган зазначає, що в графі 20 вищевказаних митних декларацій Умови поставки вказано EXW. - термін Інкотермс 2000 та 2010 , означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізником товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

З огляду на вказане, представник відповідача уважає обґрунтованим сумніви митниці щодо визначення в довідках, які подані для підтвердження витрат на транспортування, щодо здійснення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що прямо суперечить умовам поставки EXW.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 140/11490/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

08 квітня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення, у зв`язку з військовими діями на території України.

Апеляційний суд приходить до переконання, що таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Восьмим апеляційним адміністративним судом забезпечено доступ сторін та учасників справи до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відео конференції (згідно ч.4 ст. 195 КАС України) зі всіма учасниками справи, які виявили таке бажання та повідомили про нього суд. Окрім того, судом забезпечено можливість надіслання на адресу суду процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, відзивів, доказів тощо) засобами як поштового так і електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції у період воєнного стану на території України забезпечено процесуальну можливість для сторін та учасників справи доступу до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відео конференції та надіслання до суду апеляційної інстанції необхідних процесуальних документів та письмових пояснень у даній справі для урахування їх під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому колегією суддів враховано, що діяльність відповідача на період проведення воєнних дій в Україні припинена не була, а відтак у позивача була процесуальна можливість прийняти участь у розгляді даної справи шляхом проведення судового засідання в порядку відео конференції та висловлення своєї позиції як в усній так і у письмовій формі, шляхом надіслання на поштову чи електронну адресу суду. Проте, відповідач не зважаючи на широкий обсяг прав, наданих йому щодо забезпечення його процесуальні можливості доступу до суду таким правом не скористався без поважних причин.

З огляду на приведені обставини справи, колегія суддів вважає, що відкладення розгляду справи є необґрунтованим та таким, що призводить до порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм щодо граничних строків розгляду апеляційних скарг.

Відтак, розгляд апеляційної скарги здійснюється судом з урахуванням наявних матеріалів справи, пояснень представників сторін, як усних так і письмових та додаткових доказів наявних у матеріалах справи та таких, що надійшли на адресу суду від сторін та учасників засобами як засобами поштового так і електронного зв`язку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в справі, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2. лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята МД від 27.09.2021 №UA205140/2021/60335 на рівні 0,512 євро/кг, жодних пояснення щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МК не наведено.

Також суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ (покупець) та компанією POLSKAM SA (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 31 серпня 2021 року №31/08/21, за умовами якого, продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар м`ясо та м`ясопродукти а асортименті, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару, кількість, та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару.

Згідно із пунктом 2 контракту поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. (арк. спр. 78-80).

Додатковою угодою від 01 вересня 2021 року до контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21 сторони вирішили зазначити умови поставки товару у кожному окремому інвойсі на партію товару (арк. спр. 82 том 1).

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) від 20 вересня 2021 року №105/MAG/2021 позивач отримав партію товару № м`ясо куряче механічної обвалки з кісткою 1 мм заморожене вагою нетто 21000 кг на суму 6300 євро (арк. спр. 12-13 том 2).

ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ через уповноваженого декларанта ПП РЕСПЕКТ БРОК з метою декларування товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ на митний пост Волинської митниці подано МД від 28 вересня 2021 року №UA205030/2021/023646, №UA205030/2021/023645 та №UA205030/2021/023647.

На підтвердження заявленої в митній декларації митної вартості товару, разом із декларацією суб`єкт господарювання надав такі документи: сертифікат якості, рахунок-проформу, рахунок-фактуру, автотранспортна; декларація про походження товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційний послуг від виконання договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги), документ, що підтверджує вартість перевезення товару, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, зовнішньоекономічний контракт, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів та іншими органами, копія митної декларації країни відправлення.

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видана підприємством GRIN LINE SP.Z.O.O., що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року 13 від перевізника Kuba-trans та містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс;

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2020 року №28/09-01 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою Kuba-trans зазначеним в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року 13, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статтей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,512 євро/кг (арк. спр. 19 том 1).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2021/03105 (арк. спр. 20 том 1).

Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/023783 (арк. спр. 21-22 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №№UA205030/2021/000105/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н видана FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №38 від перевізника Магіапекккв; довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 № б/н містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2021 року №28/09-02 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою FHUP Darluez Mastej зазначеним в товаротранспортній накладній від 24.09.2021 №38, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,512 євро/кг (арк. спр. 40 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000106/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н видана підприємством FHUP DARIUSZ MASTEJ, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року № 16 від перевізника EWD Daniel Wakuia; довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2020 року №28/09-03 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою EWD Daniel Wakuia зазначеним в товаротранспортній накладній від 24.09.2021 № 16, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року №б/н щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статтей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,612 євро/кг.

Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів, ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ звернулося із даним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 МК митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у статті 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На переконання апеляційного суду, наведені правові норми дають підстави для висновку, що органи доходів і зборів при реалізації свої повноважень щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом мають право витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, однак лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

При цьому наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступні дії, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом із тим, витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення органом доходів і зборів іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, що викликали обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, а також причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувавши як необхідність перевірки спірних відомостей, так і вказавши документи, надання яких може усунути такі сумніви.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Таким чином, відсутність у рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про його протиправність.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Сам факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товару, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за обраним декларантом методом на підставі поданих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для її коригування митним органом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, виходячи із приписів частини 2 статті 55 МК та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган має також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Відсутність у оспорюваних Рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для його скасування (Постанова Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі № 815/1670/17).

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видані підприємством Grin Line sp-г.о.о., FHUP Dariusz Mastej що суперечить відбитку печатки в товаротранспортних накладних від перевізників Kuba-trans, Магіапекккв; EWD Daniel Wakuia та не містять інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою Kuba- trans, FHUP Darluez Mastej, EWD Daniel Wakuia зазначеним в товаротранспортних накладних також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Згідно із пунктом 2 зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21, укладеного між ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ (покупець) та компанією POLSKAM SA (продавець) поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. (арк. спр. 78-80).

EXW- термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізником товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Разом з тим, пунктом 7 зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21 передбачено, що невід`ємною частиною цієї угоди є Загальні умови торгових угод Polskam SA, які будуть використовуватися при співпраці сторін у сферах не описаних цією угодою. Підписуючи цю угоду, покупець заявляє, що він ознайомився з цими умовами та приймає їх (арк. спр. 80 том 1).

Як убачається із витягу із Загальних умов торгових угод Polskamp Spolka Р. ІІІ п. 7 Кількісне та якісне приймання відбувається на складі підрядника (покупця), зазначеному в договорі, в момент поставки товару, коли компанія Polskamp доставляє товар власним транспортом. В інших випадках кількісне та якісне приймання товару відбувається в місці та в час доставки товару компанією Polskamp Виконавцю або перевізнику. Навантаження продукції здійснюються виключно силами за засобами компанії Polskamp Spolka у зв`язку зі специфікою продукції (арк. спр. 58-59 том 2).

Окрім того, листом від 18 листопада 2021 року №18/11-01 Polskamp Spolka повідомила, що компанія утворилася в 2004 року і є частиною концерну LGI. В 2007 р. фірма розпочала виробництво курячого м`яса механічною обвалкою (ММО). Компанія є найбільшою у Польській Республіці компанією по виробництву фаршу курячого механічної обвалки (ММО). Секретом досягнення цього є неуклонний детермінізм у сфері якості продуктів та обслуговування. Основні та неустанні інвестиції в структуру експлуатації яскраво показують стремління компанії до подальшого розвитку підприємств за допомогою використання нових ринків і пов`язаних з ними продуктів.

Компанія експортує продукцію в ряді країн Європи, Азії та на Ближньому Сході. У компанії Polskamp Spolka є офіційний сайт http://www.polskamp.pl/index.php на якому вказано основні комерційні умови та пропозиції для потенційних клієнтів. З компаніями- партнерами укладаються договори на поставку продукції, однак, важливою умовою таких договорів є дотримання контрагентами Загальних умов торгових угод Polskamp Spolka, що використовуються при співпраці сторін (надалі Загальні умови договорів). Такі Загальні умови договорів доступні в особистому кабінеті для зареєстрованих користувачів клієнтів компаній-партнерів на офіційному сайті. Посилання на Загальні умови договорів є в кожному укладеному контракті з партнерами, які підписуючи контракти погоджують, що ознайомлені з такими умовами та погоджують їх використання.

У Загальних умовах договорів містяться положення і про порядок виставлення пропозицій, і про порядок обміну кореспонденцією, і про порядок подачі декларацій, і про експорт продукції, і про приймання-передачу продукції і про спосіб доставки продукції і про навантаження продукції, тощо (арк. спр. 56-57 том 2).

З огляду на те, що товар ввозиться в умовах пандемії з країн ЄС, то діють відповідні вимоги до продуктів харчування тваринного походження, призначених для споживання людьми. їх метою є запобігання передачі та розповсюдження захворювань серед населення та тварин. На бізнес-операторів, компаній-постачальників покладено загальний обов`язок контролювати безпеку харчових продуктів та процесів, за які він відповідає.

На заводі компанії POLSKAMP встановлені нові правила навантаження товарів у момент дії карантинний заходів, що передбачає обмеження доступу та входу на територію третіх осіб, тобто виключно працівники компанії, які щодня проходять медичний огляд мають право фізично навантажувати чи розвантажувати товар (м`ясні продукти). оскільки у наданих позивачем товаросупровідних документах умови поставки вказано EXW. які передбачають проведення навантаження силами та засобами покупця, в умовах карантину було відступлено від дотримання такої умови, задля забезпечення санітарних норм.

З приводу зазначення у довідках про транспортні витрати іншої компанії, ніж у товаротранспортній накладній, суд враховую доводи позивача про те, що підприємство GRIN LINE SP.Z.O.O., FHUP DARIUSZ MASTET є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок ТзОВ ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг.

Окрім того, слід зазначити, що надана довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року містить положення про понесені експедиційні витрати.

З огляду на вказане, надані договори-заявки, рахунки-фактури про транспортно-експедиційні послуги та довідки про транспортні витрати, на думку суду, є належним підтвердженням витрат на перевезення товару за умовами EXW.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2. лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята МД від 27.09.2021 №UA205140/2021/60335 на рівні 0,512 євро/кг, жодних пояснення щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МК не наведено.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 140/11490/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 13.04.2022 року