Справа № 120/7794/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/7794/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач 1, 2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 15.07.2021 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо неприйняття рішення у формі наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язано 10 Мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) прийняти рішення у формі наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язано Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на підставі прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) наказу, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що загальна вислуга років на час звільнення ОСОБА_1 становила 10 років 05 місяців з них календарна: 07 років 06 місяців; пільгова: 02 років 11 місяців, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана. Відтак, відповідачем 1 допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що умовою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні є наявність вислуги років 10 і більше. При цьому йдеться саме про календарну вислугу років. Однак вислуга років позивача станом на 24.06.2021 (на день виключення зі списків особового складу 10 мобільного прикордонного загону) становить: календарна 07 років 06 місяців, пільгова 02 роки 11 місяців, всього 10 років 05 місяців, а тому позивач не набув права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), який перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).

Наказом начальника 10 Мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.06.2021 №86-ОС, ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом начальника 10 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 18.06.2021 №84-ОС, виключено із списків особового складу з 24.06.2021. Вказано що вислуга років станом на 24.06.2021 становить: календарна 07 років 6 місяців, пільгова 02 роки 11 місяців, всього 10 років 05 місяців.

Вказуючи, що відповідач 1 протиправно не нарахував та не виплатив одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 211-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон № 211-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону № 211-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 (далі - Порядок № 390) установлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 (далі - Інструкція № 558), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Необхідно зауважити, що в ч.2 ст.15 Закону № 211-ХІІ відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Отже, термін "календарна вислуга років" застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є наявність вислуги 10 років і більше.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 806/2104/17, від 24.11.2020 у справі № 822/3008/17 та від 21.04.2021 у справі 380/2427/20, яка відповідно до вимог ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна вислуга років на час звільнення ОСОБА_1 становила 10 років 05 місяців з них календарна: 07 років 06 місяців; пільгова: 02 років 11 місяців, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 10 Мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення у формі наказу про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача 1 прийняти рішення у формі наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п.12 Положення про мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2007 №459 (у редакції наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.04.2013 №47) організація фінансового забезпечення діяльності мобільного прикордонного загону здійснюється Адміністрацією Держприкордонслужби України через відповідні структурні підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно матеріалів справи відповідач 1 перебуває на грошовому забезпеченні (у тому числі грошовому) в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). Тобто підставою для проведення відповідачем 2 остаточного розрахунку з військовослужбовцем при звільнені є наказ командира військової частини, що перебуває в неї на забезпеченні.

При цьому судом встановлено, що 10 Мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення у формі наказу про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) на підставі прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ), на виконання цього рішення суду наказу, вчинити дії з метою нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (див. рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Положеннями ч. 1 ст. 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неприйняття рішення у формі наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язання відповідача 1 прийняти рішення у формі наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язання відповідача 2 на підставі прийнятого 10 Мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) наказу, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу 10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.