Справа № 160/18661/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/18661/21
(суддя Голобутовський Р.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі № 160/18661/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач-2) згідно з яким, просить:

- визнати протиправною відмову відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.07.2021 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 позивачу, яка оформлена у вигляді Рішення про відмову в призначенні пенсії №55 від 15.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 09.07.2021 року призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.07.2021 року нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020 року №1-р/2020.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач-2 в порушення вимог чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною та скасував відмову відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.07.2021 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 позивачу, яка оформлена у вигляді Рішення про відмову в призначенні пенсії №55 від 15.07.2021 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 09.07.2021 року призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач-2 в порушення вимог чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України відмовив позивачу у призначенні пенсії. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог заявлених до відповідача-1 суд першої інстанції зробив висновок про їх передчасність.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що зобов`язання відповідача-1 з 09.07.2021 року нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020 року №1-р/2020 буде належним способом захисту порушеного права.

Згідно з відзивом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на апеляційну скаргу позивача, відповідач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з відзивом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на апеляційну скаргу позивача, відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 09.07.2021 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

15.07.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області винесено рішення №55, відповідно до якого розглянуто заяву позивача та відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В обґрунтування рішення зазначено, що страховий стаж позивача становить 25 років 11 місяців 29 днів, в тому числі: 13 років 7 місяців 28 днів за Списком № 2. До страхового стажу не враховано період роботи позивача з 03.01.2006 року по 14.04.2006 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Крім того, в індивідуальних відомостях про застраховану особу з 01.07.2004 року по 31.12.2005 року наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок (а.с.10).

05.08.2021 року відділом обслуговування громадян №16 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за повідомленням №0400-010219-8/104279 надіслано на адресу позивача вказане рішення (а.с.9).

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із положеннями статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Тобто, гарантоване статті 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а, яка враховуючи положення частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з позовом щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.07.2021 року нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, позивач має обґрунтувати, яким чином відповідач-1 порушив його права та охоронювані законом інтереси. Захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно заявника.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач-1 не вирішував питання щодо призначення позивачу пільгової пенсії та не відмовляв у її нарахуванні та виплаті з 09.07.2021 року, а тому суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач-1 не порушував прав позивача, як наслідок суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №160/18661/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов