Справа № 540/7677/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/7677/21
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просили суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , відмови у поновленні виплати пенсії на банківський рахунок в установі Ощадбанку, згідно з заявою від 22.09.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити позивачу виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії з 01.02.2021 року, застосуванням усіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, проведенням перерахунків та індексації пенсії, та виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок в установі Ощадбанку;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_2 , відмови у поновленні виплати пенсії на банківський рахунок в установі Ощадбанку, згідно з заявою від 22.09.2021 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити позивачу виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії з 01.02.2021 року, застосуванням усіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, проведенням перерахунків та індексації пенсії, та виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок в установі Ощадбанку;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_3 , відмови у поновленні виплати пенсії на банківський рахунок в установі Ощадбанку, згідно з заявою від 22.09.2021 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити позивачу виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії з 01.02.2021року, застосуванням усіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, проведенням перерахунків та індексації пенсії, та виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок в установі Ощадбанку;

- стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 50000 грн. моральної шкоди, в режимі негайного виконання рішення, єдиним платежем;

- стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 50000 грн. моральної шкоди, в режимі негайного виконання рішення, єдиним платежем;

- стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 50000 грн. моральної шкоди, в режимі негайного виконання рішення, єдиним платежем;

- допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем усієї заборгованості за пенсіями позивачів та всіх складових пенсійних виплат, починаючи з моменту припинення виплат пенсій - з 01.02.2021р., до дня фактичної виплати пенсій на виконання судового рішення;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області у 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі є громадянами України, які виїхали на постійне місце проживання до держави Ізраїль. У зв`язку з виїздом позивачів за кордон їм було припинено виплату пенсій, що призвело до вирішення питання про поновлення виплати пенсії в судовому порядку. З 2015 року позивачі перебувають на пенсійному обліку відповідача та отримують пенсію за віком, виплата пенсій проводилась на банківські рахунки в установі Приватбанк. З лютого 2021 року виплата пенсій відповідачем без будь-якого повідомлення була призупинена. Листом відповідача від 27.10.2021року повідомлено, що виплата пенсій призупинена згідно п.16 Порядку № 1596 на підстави списків отримувачів пенсій, які отримують за дорученням більше року, що надійшли до ГУ ПФУ в Херсонській області в січні 2021 року від установи АТ «Приватбанк». Позивачі зазначають, що ст.47 Закону №1058-ІV має вищу юридичну силу ніж Порядок № 1596, отже відповідач не мав права переводити виплату пенсії на поштове відділення. Крім того, виплата пенсії за довіреністю є окремою формою отримання пенсії, яка застосовується в разі надання пенсіонером відповідної заяви. Разом з тим, позивачі не звертались до Пенсійного фонду із заявами про виплату пенсії за довіреністю в розумінні ч. 2 ст. 47 Закону.

У вересні 2021 року позивачами відкрито нові рахунки в установі Ощадбанк. 24.09.2021року позивачами були направлені на адресу ГУ ПФУ в Херсонській області заяви про поновлення виплати пенсій на рахунки в Ощадбанку. Проте у задоволенні заяв про виплату пенсій на визначені пенсіонерами рахунки позивачам було відмовлено з посиланням на необхідність особистого звернення. Позивачі вважають, що дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо призупинення виплати пенсій за віком, починаючи з 01.02.2021 року, з посиланням на отримання пенсій за дорученням більше одного року, а також відмова у виплаті пенсії на зазначені банківські рахунки, є протиправними та такими, що порушують право позивачів на соціальний захист.

Представник відповідача, в обгрунтовання правової позиції зазначив, що виплату пенсій позивачам призупинено на підставі п. 16 Порядку №1596, оскільки від ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов лист від 05.01.2021року з переліком одержувачів пенсій, на рахунок яких було зарахування цільових коштів протягом останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців, або одержання виконувалось за довіреністю. За даними ПАТ КБ «Приватбанк» до списку одержувачів пенсій, які отримувались за довіреністю більше року, входять ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Оскільки позивачами в порушення п.16 Порядку № 1596 не подано нову заяву з установи уповноваженого банку, тому Головним управлінням з 01 лютого 2021 року призупинено виплату пенсій позивачам.

02.10.2021 року через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України надійшло звернення представника позивачів щодо невідкладної виплати заборгованості по пенсійним виплатам на рахунок заявників до установи Ощадбанку.

Листом від 27.10.2021 року Головним управлінням надано відповідь на звернення представника позивачів із зазначенням про необхідність особистого звернення позивачів за поновленням виплати пенсії із поданням заяви відповідно до п.1.1 №22-1.

З огляду на викладене відповідач вважає, що вчинені ним дії є правомірними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22.09.2021 року про виплату належних їм сум пенсій на поточні рахунки у АТ «Ощадбанк». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22.09.2021 року про виплату належних їм сум пенсій на поточні рахунки у АТ «Ощадбанк». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір по 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) з кожного.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій ставиться про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , строк дії якого до 23.04.2022 року.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , строк дії якого до 23 квітня 2022 року.

Позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , строк дії якого до 06.12.2026 року.

Позивачі постійно мешкають в Ізраїлі, що не заперечується сторонами.

На виконання рішень Генічеського районного суду Херсонської області від 21.10.2016 року по справі №653/2804/16-а та від 14.06.2017 року по справі №653/845/17, позивачам поновлено нарахування та виплату пенсій з 2015 року.

На адресу Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшов лист АТ КБ «Приватбанк» від 05.01.2021 року №20.1.0.00/7-20210104/2475 з переліком одержувачів пенсій, на рахунок яких було зарахування цільових коштів у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців, або одержання виконувалось за довіреністю.

За даними АТ КБ «Приватбанк» до списку одержувачів пенсій, які отримуються за довіреністю більше року, входять ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Оскільки позивачами не надано до Головного управління ПФУ в Херсонській області нову заяву з установи уповноваженого банку, відповідачем з 01 лютого 2021 року призупинено виплату пенсій позивачам.

24.09.2021 року на адресу Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшли заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у яких просили належні їм суми пенсій (грошової допомоги, іншої грошової виплати) починаючи з 21 вересня 2021 року перераховувати на їх поточні рахунки, які відкрито у Херсонському обласному управлінні АТ Ощадбанк .

Вказані заяви зареєстровані за вхідними номерами 19522/8 ( ОСОБА_1 ), 19521/8 ( ОСОБА_2 ) та 19525/8 ( ОСОБА_3 ).

Супровідними листами від 12.11.2021р. вказані заяви повернуто позивача без відпрацювання у зв`язку з тим, що заява надійшла з порушенням вимог п.4, 10 Постанови Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 року (зі змінами).

На звернення представника позивачів Райзман Олександра Головне управління ПФУ в Херсонській області листом від 27.10.2021р. №8034-7368/Р-04/8-2100/21 повідомило, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно особисто звернутися до органу Пенсійного фонду та надати заяви відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, зі змінами.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати пенсії та протиправною відмову у поновленні таких виплат, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У пункті 3.3. цього Рішення зазначено, що оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Таким чином, з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України відновлено право осіб на виплату призначеної їм пенсії в незалежності від фактичного місця проживання.

Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 Закону №1058-IV, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року №662) (далі - Порядок № 1596) визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1596 якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Порядок припинення та поновлення виплати пенсії визначений нормами статті 49 Закону №1058-IV.

Відповідно до положень частини першої зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ, визначений частиною першою статті 49 Закону №1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Судом встановлено, що пенсійним органом позивачу призупинено виплату пенсії у зв`язку з неотриманням пенсіонером пенсії протягом 12 місяців.

Таким чином, відповідачем правомірно призупинено виплати пенсії, оскільки пунктом 4 частини першої статті 49 Закону №1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, а тому вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати позивачам пенсії не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у поновленні нарахування та виплати пенсії та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з дати припинення пенсії, колегія суддів зазначає таке.

Питання щодо поновлення виплат, зупинених на підставі статті 49 Закону №1058, врегульовані частиною другою статті 49 Закону №1058, а саме: поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як встановлено судом та дана обставина підтверджується матеріалами справи, законний представник позивачів звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, однак, відповідачем відмовлено у поновленні виплати пенсії, оскільки, заява подана з порушенням вимог п.4,10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1596.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Таким чином, чинне законодавство України передбачає можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Суд звертає увагу, що до відповідача звертався представник позивача на підставі довіреності, що підтверджується переліком додатків до заяви.

Правова позиція в подібних справах була висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2018 року у справі №211/1789/17 та від 31.01.2019 року у справі №520/9721/16-а.

Щодо вимог позивачів про поновлення пенсії з одночасним проведенням усіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, проведенням перерахунків та індексації пенсії, не підлягає задоволенню, оскільки це питання належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому, у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для вищезазначених нарахувань позивачі не позбавлені права звернутися за захистом своїх прав до суду.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 20.05.2020 року у справі № 815/1226/18.

Щодо вимоги позивачів щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції правильно допустив негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, застосування заходів судового контролю за виконанням рішення є правом суду, яке використовується ним на власний розсуд за наявності відповідних підстав для цього.

Окрім того, колегія суддів вважає, що відсутні підстави стверджувати про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у даній справі, за умови набрання ним законної сили у встановленому порядку, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Стосовно вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь позивачів коштів на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їм протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст.1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995р. №4, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, сам факт заподіяння моральної шкоди має довести суду позивач.

Однак судом не встановлено факту заподіяння моральної шкоди позивачам рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, будь-яких доказів заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань суду не надано.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 50 000 грн. на кожного позивача в якості компенсації моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Окрім наведеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати відповідача негайно провести нарахування та виплату пенсії позивачам за один місяць.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі невірно застосував норми матеріального права внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року скасувати, постановити нове, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір по 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) з кожного.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області негайно провести нарахування та виплату пенсій в межах суми пенсії за один місяць ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.