Справа № 520/4610/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 520/4610/19

адміністративне провадження № К/990/7168/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі №520/4610/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМ-ФОР» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМ-ФОР» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17.04.2019 №3 форма Р в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 806108,63 грн (податкові зобов`язання - 644886,90 грн, штрафні санкції - 161221,73 грн).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 16.12.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 скасовані в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 форми Р від 17.04.2019 в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у сумі 97541,46 грн та нарахованих штрафних санкцій у сумі 24385,37 грн. У цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 залишені без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021, позов задоволено.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційна скарга подана вчетверте, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 08.11.2021 (через неусунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору), від 07.12.2021, від 12.01.2022 (через відсутність належного викладення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України).

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду, право на касаційне оскарження передбачено Конституцією та Законами України.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судами попередніх інстанцій застосовано пункт 198.3 статті 198, підпункт «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №520/1536/19,

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм Податкового кодексу України, наведення окремих цитат з судових рішень, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, що не є належним викладенням заявленої підстави касаційного оскарження.

Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі і у наведеному скаржником судовому рішені суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанову Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки.

Скаржником не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо того, як мають бути викладені підстави касаційного оскарження, наведені в ухвалі по даній справі. Повторно подана касаційна скарга є подібною до попередніх та не усуває встановлених недоліків.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі №520/4610/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва