Справа № 140/1463/22
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1463/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, третя особа на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - ГУ ПФУ у Харківській області, відповідач), третя особа на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій протиправними щодо відмови в призначенні пенсії згідно статті 8 Закону № 345-VI, зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 23.02.1998 по 16.08.2013 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», призначити пенсію за віком на пільгових умовах з врахуванням зарахованого стажу роботи та виплачувати відповідно до статті 8 Закону № 345-VI з 10.01.2022 (з дати звернення).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2022 ОСОБА_1 , що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії/перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон N 1058-IV) згідно Списку 1, на що 13.01.2022 отримав відмову у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 15 років.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними з огляду на те, що як вбачається із відмови ГУ ПФУ у Харківській області до пільгового стажу йому зараховано 14 років 11 місяців 28 днів, проте згідно записів трудової книжки позивач працював на посаді слюсара-ремонтника та машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею понад 20 років та просить зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 23.02.1998 по 16.08.2013 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська». Працюючи на вказаній посаді, позивач виконував роботу, яка передбачена Списком N 1, у шкідливих умовах праці з повним робочим днем під землею, а тому відсутні підстави для відмови у зарахуванні цього періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

Відповідач відзив на позов у визначений судом строк не подав.

Третя особа на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області у поданих до суду поясненнях позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове, державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, і зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не меньше 25 років у чоловіків, з них не меньше 10 років на зазначених роботах, і не меньше 20 років у жінок, з них не меньше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не меньше 23 років 6 місяців у чоловіків і не меньше 18 років 6 місяців у жінок.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Наявність необхідного стажу визначається на дату досягнення заявником відповідного віку.

В результаті розгляду поданої позивачем заяви та доданих документів ГУ ПФУ у Харківській області встановлено, що пільговий стаж позивача на підземних роботах становить: 14 років 11 місяців 28 днів, що не дає право на розрахунок пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Окрім того, зазначив Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок). Пунктом 4.1 Порядку (із змінами, внесеними постановою Правління Пенсійного фонду України 16.12.2020 № 25-1) встановлено, що заяви, які подаються особами реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію за місцем проживання заявника. Відповідно до пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності (з 01.04.2021) визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про відмову у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії у зв`язку із інвалідністю з 15.07.2013, про що зазначено в індивідуальному перерахунку стажу у зв`язку з уточненням даних в ЕПС.

10.01.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії/перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.

Рішенням від 13.01.2022 № 54 про результати розгляду заяви від 10.01.2022 про перерахунок пенсії/перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" у задоволенні заяви відмовлено, оскільки право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у позивача відсутнє у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 15 років. Згідно з наявними документами пенсійної справи та даних персоніфікованого обліку ОСОБА_1 працював з 23.02.1998 по 16.08.2013 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на посаді слюсаря-ремонтника та машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею. За даними індивідуального перерахунку стажу у зв`язку з уточненням даних в ЕПС період роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 не зарахований до стажу ОСОБА_1 у зв`язку із непроведенням атестації робочих місць.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 114 Закону N 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

За змістом пункту 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктами 2, 3 Порядку № 383 передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 Порядку N 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням від 13.01.2022 № 54 про результати розгляду заяви від 10.01.2022 про перерахунок пенсії/перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у задоволенні заяви відмовлено, оскільки право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у позивача відсутнє, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж не менше 15 років, проте згідно з наявними документами пенсійної справи та даних персоніфікованого обліку та трудової книжки ОСОБА_1 працював з 23.02.1998 по 16.08.2013 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею.

Разом з тим, суд враховує, що ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» видало довідку від 19.08.2013 № 288 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею в Шахта № 1 Нововолинська протягом періоду з 23.02.1998 по 12.07.2005, а саме:

- з 23.02.1998 (наказ №14к від 27.02.1998) по 25.03.1998 (наказ №22к від 25.03.1998) виконував роботи на курсах з відривом від виробництва по підготовці машиністів підземних, з оплатою по підземних тарифах (що передбачено Списком №1, розділі, підрозділ 1), відповідно до постанови PM СРСР №1173 від 22.08.1956;

- з 25.03.1998 (наказ №22к від 25.03.1998) по 08.05.1998 (наказ №35к від 30.04.1998) виконував гірничі підземні роботи в період проходження виробничої практики на посаді учень машиніста підземного робочому місці і отримував зарплату по підземних тарифах (що передбачено Списком №1, розділі, підрозділ 1); відповідно до постанови РМ СРСР №1173 від 22.08.1956;

- з 08.05.1998 (наказ №35к від 30.04.1998) по 12.07.2005 (наказ №43к від 11.07.2005) виконував гірничі підземні роботи на посаді машиніста підземних установок (що передбачено Списком №1, розділі, підрозділ 1а, поз. 1.1 а), відповідно до постанови КМУ №36 від 16.08.2013

Вказана трудова діяльність підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , де також вказується що:

- 12.07.2005 відповідно до наказу №43к від 11.07.2005 позивач переведено на посаду гірника підземного ІІІ розряду;

- 16.08.2013 відповідно до Наказу № 85 від 19.08.2013 позивач звільнений за п. 2 ст. 40 КзПП України (за станом здоров`я, інвалідність ІІ групи від загального захворювання).

На думку суду, праця на підземних роботах в ДП «Шахта N 1 «Нововолинська» з 23.02.1998 по 16.08.2013 на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею має бути підставою для зарахування позивачу до спеціального (пільгового стажу) відповідного періоду роботи

Стосовно доводів відповідача про те, що за період роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 за даними індивідуального перерахунку стажу у зв`язку з уточненням даних в ЕПС не зарахований до стажу ОСОБА_1 у зв`язку із непроведенням атестації робочих місць, що унеможливлює зарахування вказаних періодів роботи до спеціального страхового стажу, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове, державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, і зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не меньше 25 років у чоловіків, з них не меньше 10 років на зазначених роботах, і не меньше 20 років у жінок, з них не меньше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 4 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Водночас пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці (пункт 11 Порядку проведення атестації робочих місць).

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що результати атестації робочих місць на підприємствах та організаціях прямо впливають на можливість отримання працівниками права на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, в тому числі, і щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді - машиніста підземних установок з 23.09.1999 по 21.02.2000, оскільки атестації робочих місць за умовами праці не проводилась, у зв`язку із чим цей період не зарахований до спеціального страхового стажу.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637): основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка

З трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 слідує, що позивач, зокрема, з:

- 23.02.1998 згідно наказу №14к від 27.02.1998 прийнятий учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, направлений на курси з підготовки машиністів підземних установок;

- 25.03.1998 відповідно до наказу №22к від 25.03.1998 переведений на проходження практики учнем машиніста підземних установок;

- 08.05.1998 згідно наказу №35к від 30.04.1998 переведений на посаду машиніста підземних установок 2 розряду;

- 22.08.1998 відповідно до наказу №62 від 10.08.1998 переведений в постійний штат.

- 12.07.2005 відповідно до наказу №43к від 11.07.2005 позивача переведено на посаду гірника підземного ІІІ розряду;

Згідно довідки ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» від 19.08.2013 № 288 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено роботу ОСОБА_1 в період з 23.09.1999 по 21.02.2000 за професією машиніст підземних установок. При цьому, чергова атестація робочих місць проведена лише 22.02.2000 згідно наказу ВП «Шахта № 1 «Нововолинська» про результати проведення атестації робочих місць № 33 від 22.02.2000.

Суд зазначає, що в силу вимог пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації, а не працівників.

Якщо чергова атестація була проведена з порушеннями, передбаченими Порядком проведення атестації робочих місць, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або проведення з порушенням вимог чинного законодавства не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування періоду, де атестація не проводилася, до пільгового стажу.

Отже, наявність атестації робочого місця в даному випадку не може бути визначальною ознакою, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача в період з 23.09.1999 по 21.02.2000 на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Відтак, вказаний період має бути зарахований до пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що період роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» підлягає зарахуванню до спеціального (пільгового) страхового стажу позивача за Списком № 1 за Законом № 1058-IV.

Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині про зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи на ВП «Шахта № 1 «Нововолинська» з 23.02.1998 по 23.09.1999 та з 21.02.2000 по 16.08.2013, оскільки як досліджено судом із індивідуального перерахунку стажу у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, наданого ГУ ПФУ у Волинській області, вищевказані періоди роботи зараховані до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

При вирішенні даного спору суд також враховує, що позивачу відмовлено у переході з одного виду пенсії (по інвалідності) на інший (за віком на пільгових умовах) з одночасним не зарахуванням до спеціального (пільгового) страхового стажу відповідних періодів роботи саме рішенням від 13.01.2022 № 54. При цьому, лише за умови скасування такого рішення можливе задоволення заявлених позовних вимог зобов`язального характеру.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи із наданих суду статтями 9, 245 КАС України повноважень, з метою ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 13.01.2022 № 54, визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в зарахуванні до спеціального (пільгового) страхового стажу за списком N 1 згідно із Законом N 1058-IV періоду роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», та зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу за списком N 1 згідно із Законом N 1058-IV та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI період роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2022 про перехід на інший вид пенсії, з урахуванням висновків суду, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу з 10.01.2022.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві ОСОБА_1 надає попередній розрахунок суми судових витрат які складаються з витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Назарук Ю.В., в розмірі 3 000 грн.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем додано копії договору про надання правничої допомоги від 24.01.2022, квитанції до прибуткового касового ордера від 24.01.2022 про оплату за надання правової допомоги коштів в сумі 3 000,00 грн.

Слід, зауважити, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

При цьому, представник третьої особи І.Калитюк заперечив щодо співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи незначну складність справи, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

З урахуванням наведеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн.

Керуючись статтями 9, 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 13.01.2022 № 54.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови в зарахуванні до спеціального (пільгового) страхового стажу ОСОБА_1 за Списком N 1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року N 1058-IV періоду роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 на Державному підприємстві «Шахта N 1 «Нововолинська».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу ОСОБА_1 за Списком N 1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року N 1058-IV, Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI період роботи з 23.09.1999 по 21.02.2000 на Державному підприємстві «Шахта N 1 «Нововолинська», повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2022 про перехід на інший вид пенсії, з урахуванням висновків суду, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням даного спеціального (пільгового) страхового стажу з 10.01.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61001, Харківська область, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3/2; ).

Третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич