Справа № 580/427/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року справа № 580/427/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) подав позов, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач) від 17.12.2021 № 11584/23-00-09-01, № 11583/23-00-09-01, № 11585/23-00-09-01, № 11591/23-00-09-01, № 11589/23-00-09-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджується доказами та даними господарської діяльності позивача, прийняті з порушенням норм чинного законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам.

Позивач стверджує про помилковість висновків акту перевірки щодо продажу сигарет марки "Credo" без відображення покупки у фіскальному чеку, оскільки у асортименті позивача відсутній такий товар, а отже він не міг бути реалізований.

Крім того, є помилковими висновки акту перевірки щодо реалізації підакцизних товарів через касовий апарат з фіскальним номером , оскільки за позивачем такий РРО не зареєстрований.

Також позивач стверджує, що у нього наявна ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

10.02.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказував, що за наслідками перевірки діяльності позивача виявлено факти продажу алкогольних напоїв за ціною, нижчою мінімальної, продажу тютюнових виробів без марки акцизного податку встановленого зразку. Також встановлено факт продажу алкогольних напоїв через РРО без застосування коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. Вказані факти підтверджено висновками акту перевірки та належними доказами.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що на підставі наказу відповідача від 09.11.2021 № 2343-п, направлень від 12.11.2021 № 2765/23-00-09-0119 та № 2766/23-00-09-0119 службові особи відповідача здійснили фактичну перевірку діяльності позивача за місцем провадження господарської діяльності за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , - за період діяльності з 26.02.2020 до 18.11.2021.

За її наслідками складений акт від 19.11.2021 № 9094/23-00-09-0122/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано, що у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_2 встановлено факт продажу 1 пляшки шампанського, об`ємом 0,7 л. та 1 пачки сигарет марки "Credo" без марки акцизного податку.

Крім того, згідно з даними системи "Податковий блок" встановлено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів через РРО без застосування коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме за адресами: АДРЕСА_1 (РРО № ) та АДРЕСА_2 (РРО № ).

Також, встановлено продаж алкогольних напоїв через РРО № та № за цінами, нижчими, ніж мінімально установлені.

Крім того, встановлено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, а саме через РРО № у період з 08.05.2021 до 13.05.2021 та через РРО № у період з 16.08.2021 до 17.08.2021

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв спірні податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 17.12.2021:

- № 11583/23-00-09-01 на суму 5100,00 грн за проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування РРО щодо найменування підакцизного товару та зазначення коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (РРО № за адресою: АДРЕСА_1 );

- № 11584/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за продаж тютюнових виробів без марки акцизного податку встановленого зразку (за адресою: АДРЕСА_2 );

- № 11585/23-00-09-01 на суму 10000,00 грн за продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних (РРО № за адресою: АДРЕСА_1);

- № 11589/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії (РРО № за адресою: АДРЕСА_2);

- № 11591/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії (РРО № за адресою: АДРЕСА_2).

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2 755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до вимог підп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК України звірки та перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, є формами податкового контролю.

П. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною перевіркою згідно підп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України вважається така, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Вона здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами 1-4 підп. 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Суд врахував, що вказаних вимог службовими особами контролюючого органу дотримано.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що на відповідача покладені повноваження застосування штрафних санкцій за наявності факту порушення суб`єктами господарювання вимог Закону № 481/95-ВР.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 17.12.2021 № 11584/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за продаж тютюнових виробів без марки акцизного податку встановленого зразку (за адресою: АДРЕСА_2), суд врахував таке.

Положеннями абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.107, 14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України, марка акцизного збору - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з пунктом 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.3 ст. 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (далі - Положення № 1251), маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

На тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марки наклеюються на пачки сигарет та цигарок серійного виробництва, сигар, сигарил, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням, а також цигарок, упакованих у сувенірні коробки (незалежно від їх розміру), - у такій спосіб, щоб марки обов`язково розривалися під час відкривання (п. 23 Положення № 1251).

Суд врахував, що відповідно до пояснень продавця магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 від 12.11.2021 під час фактичної перевірки працівниками податкового органу було придбано 1 пачку сигарет "Credo" без марок акцизного податку, а також виявлено 4 пачки таких самих сигарет.

Отже, за наслідками фактичної перевірки встановлено факт продажу тютюнових виробів без марки акцизного податку встановленого зразка, за що абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлено фінансові санкції не менше 17000 гривень.

Тому суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 17.12.2021 № 11584/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка є правомірним.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 17.12.2021 № 11589/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн та № 11591/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності ліцензії (РРО № за адресою: АДРЕСА_2), суд зазначає таке.

На підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Частиною 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч. 28 ст. 15 Закону № 481/95-ВР плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.

На підставі ч. 30 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для здійснення торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами є отримання суб`єктом господарювання відповідної ліцензії.

Як установлено судом, з акту фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_2 через РРО № встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період з 10.05.2021 до 11.05.2021.

Так, з бази даних податкового органу "Податковий блок" суд встановив, що у позивача за місцем здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2, магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", були наявні діючі ліцензії:

- № 2001039 з терміном дії з 07.05.2020 до 07.05.2021 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- № 2000963 з терміном дії з 07.05.2020 до 07.05.2021 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Крім того, у позивача за місцем здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2, магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", - наявні діючі ліцензії:

- № 2101072 з терміном дії з 14.05.2021 до 14.05.2022 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- № 2101015 з терміном дії з 14.05.2021 до 14.05.2022 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

З аналізу встановлених обставин суд встановив, що у період з 08.05.2021 до 13.05.2021 у позивача були відсутні ліцензії для здійснення торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Надані позивачем копії банківських квитанцій щодо оплати 03.02.2021 вказаних ліцензій підтверджують оплату відповідних ліцензій лише до 07.05.2021.

Отже, відповідач довів порушення позивачем приписів ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, про що зазначено в акті перевірки, що передбачає застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз. 5 ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Тому суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 17.12.2021 № 11589/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн та № 11591/23-00-09-01 на суму 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності ліцензії (РРО № за адресою: АДРЕСА_2) є правомірними.

Стосовно податкових-повідомлень-рішень від 17.12.2021 № 11583/23-00-09-01 на суму 5100,00 грн за проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування РРО щодо найменування підакцизного товару та зазначення коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів та № 11585/23-00-09-01 на суму 10000,00 грн за продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних (РРО № за адресою: АДРЕСА_1), суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Суд врахував, що за наслідками перевірки позивача згідно з даними системи "Податковий блок" встановлено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів через РРО без застосування коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, зокрема, адресою: АДРЕСА_1 (РРО № ). Також, встановлено продаж алкогольних напоїв за вказаною адресою через РРО № .

Оцінюючи наявність вказаного порушення, суд встановив, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 31.10.2014 № 6817 позивач використовує у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_1 РРО з номером .

Аналогічні дані також містить база даних податкового органу "Податковий блок".

Водночас, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження використання за вищевказаною адресою РРО з фіскальним номером , щодо якого описані вищенаведені порушення.

Суд врахував, що матеріали податкової перевірки не містять жодного належного та достовірного доказу щодо фактів проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування РРО щодо найменування підакцизного товару та зазначення коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів та продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних, саме через РРО з фіскальним номером .

Тому суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 17.12.2021 № 11583/23-00-09-01 на суму 5100,00 грн за проведення розрахункової операції без використання режиму попереднього програмування РРО щодо найменування підакцизного товару та зазначення коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів та № 11585/23-00-09-01 на суму 10000,00 грн за продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних (РРО № за адресою: АДРЕСА_1) є протиправними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.12.2021 № 11583/23-00-09-01 та № 11585/23-00-09-01.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 293 (двісті дев`яносто три) грн 85 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 13.04.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК