Справа № 420/13056/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13056/21
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 420/13056/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
26 липня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.05.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85927,84 грн. із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 27.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 27.05.2018 року включно в сумі 12813,55 грн., відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період проходження позивачкою військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 01.05.2015 року по 27.05.2018 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, та є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

За наявною у позивачки інформацією, Військовою частиною НОМЕР_1 було призупинено виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовцям через відсутність бюджетних асигнувань. На думку ОСОБА_1 , така бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення є протиправною.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось з 1 січня 2008 року (постанова Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294, відтак, відповідно до Порядку № 1078 базовим місяцем для нарахування позивачці індексації грошового забезпечення є січень 2008 року. Крім того, всупереч приписів абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078 відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував позивачці щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 30 грудня 2021 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.05.2015 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.05.2015 року по 28.02.2018 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В мотивування свого рішення суд першої інстанції зазначив про не доведення Військовою частиною НОМЕР_1 факту відсутності у бюджеті відповідного рівня, з якого проводиться фінансування, коштів на індексацію грошового забезпечення та вказав про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування на невиплати позивачці індексації грошового забезпечення за період із 01.05.2015 року по 28.02.2018 року.

Водночас, окружний адміністративний суд звернув увагу на передчасність питання про те, який базовий місяць буде використаний Військовою частиною при нарахуванні індексації, та зауважив про компетенцію відповідача стосовно установлення базового місяця, який використовується при нарахуванні індексації грошового забезпечення.

Не знайшов суд першої інстанції і підстав для задоволення вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.05.2018 року із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463,15 грн. та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити вказану щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, зазначивши, що такі вимоги є необґрунтованими.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачкою подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим порушено норми матеріального права, а тому просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про помилковість висновків суду попередньої інстанції стосовно передчасності вимог щодо установлення базового місяця під час здійснення нарахування індексації грошового забезпечення. Позивачка наполягає на наявності між нею та відповідачем спору в частині застосування базового місяця для проведення за спірний період індексації грошового забезпечення, посилаючись на те, що сторони висловили протилежні позиції з цього питання.

Скаржниця зауважує, що при нарахуванні та виплаті суми індексації грошового забезпечення у Військової частини НОМЕР_1 відсутні дискреційні повноваження, оскільки наявний лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки нарахувати і виплатити індексацію в порядку, визначеному Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078.

Окрім того, позивачкою зазначено, що 01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було підвищено посадові оклади військовослужбовців.

Таким чином, єдиним установленим законодавцем методом визначення чи належить ОСОБА_1 фіксована індексація грошового забезпечення у березні 2018 року, є з`ясування суми, яка належна до виплати із застосуванням базового місяця «січень 2008 року» за виключенням суми збільшення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції установлено, що у період з 28.05.2015 року по 27.05.2018 року ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

У відповідності із Витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2018 року №129, ОСОБА_1 , діловод служби ракетно артилерійського озброєння, військовослужбовець військової служби за контрактом, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.05.2018 року №97-РС у відповідності до п.1 ч.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено у запас за підпунктом «а» ( у зв`язку із закінченням строку контракту). З 27.05.2018 року позивачку виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.21)

13.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, проте у визначений законодавством термін відповіді Військовою частиною надано не було.

Уважаючи протиправною невиплату позивачці індексації грошового забезпечення у період з 28.05.2015 року по 28.02.2018 року та зазначаючи при цьому, що для частини указаного періоду слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року, а для періоду з 01 березня 2018 року по 27 травня 2021 року включно - фіксований розмір індексації 4463,15 гривень згідно до абзацу 4,6 пункту 5 Порядку №1078, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

У відповідності до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо наявності правових підстав для установлення при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення базового місяця «січня 2008 року» у період з 27.02.2016 року по 26.02.2021 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, колегія суддів зазначає таке.

Так, пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок №1078) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, які здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків.

Аналіз наведених вимог Порядку №1078 дає підстави для висновку, що питання установлення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, яке має виплачуватись позивачу, належить до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.

Як слідує з матеріалів справи, виникнення даних спірних правовідносин зумовлено нездійсненням Військовою частиною НОМЕР_1 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачці у відповідний період.

У своїй апеляційній скарзі позивачка зазначає про те, що відповідачем висловлено свою позицію щодо визначення базового місяця. Однак, судова колегія зауважує, що оголошення будь-яким суб`єктом владних повноважень про свої наміри на вчинення будь-яких дій на майбутнє не може бути розцінене судом як дія, яка порушує право ОСОБА_1 .

На момент розгляду даної справи відповідачем не здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 28.05.2015 року по 28.02.2018 року, в тому числі і установлення базового місяця.(а.с.62)

Доказів протилежного, зокрема, в частині нарахування індексації грошового забезпечення у відповідний період, до суду першої та апеляційної інстанції не надано, а матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність реального порушення прав особи на момент звернення до суду. Задоволення позову в частині установлення базового місяця під час здійснення нарахування позивачу індексації грошового забезпечення буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 на час виникнення спірних правовідносин індексація грошового забезпечення позивача за період з 28.05.2015 року по 28.02.2018 року не розраховувалась, не виплачувалась та не вчинялося будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації, наразі не має підстав для висновку, що є місце порушення прав ОСОБА_1 , пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає про передчасність позовних вимог щодо застосування при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) січень 2008 року.

За таких обставин, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для задоволення позовних вимог в частині застосування базового місяця «січень 2008 року» при обчислені індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 28.05.2015 року по 28.02.2018 року, не має.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 року по справі № 240/11882/19.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу фіксованої суми індексації грошового забезпечення 01.03.2018 по 27.05.2018 року із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463,15 грн., не має виходячи з такого.

Так, як було указано апеляційним судом вище, відповідно до приписів п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Тобто, з аналізу положень абзацу 4 пункту 5 постанови №1078 слідує, що у випадку, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця (різниця між окладами до та після підвищення) є більшим, ніж розмір індексації в місяці підвищення (яка мала би бути нарахованою, якщо б не було підвищення окладу), то індексація в цьому випадку дорівнює 0.

Однак, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця є меншим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення окладу.

Отже, для вирішення вказаних позовних вимог має значення розмір індексації грошових доходів ОСОБА_1 , який обчислюється з урахуванням базового місяця та міг би бути виплачений останній у березні 2018 року.

Приймаючи до уваги те, що розрахунок індексації за період з 28.05.2015 року по 28.02.2018 з визначенням базового місяця відповідачем ще не було проведено, відповідно право позивачки щодо нарахування і виплати їй щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 27.05.2018 року відповідно до абз.4,6 п.5 Порядку №1078 ще не порушено, а тому вищевказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що у разі незгоди з подальшими діями Військової частини НОМЕР_2 щодо визначення базового місяця, розміру нарахування та виплати індексації, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися за захистом порушених прав до суду.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 420/13056/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.