Справа № 120/5990/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 квітня 2022 р. Справа №120/5990/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,0 га на території Вітрівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Листом від 02 червня 2021 року позивачку повідомлено про те, що на 6 сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради її клопотання розглянуто, проте рішення не прийнято, адже депутати не проголосували за надання такого дозволу.

Позивачка вважає, що відповідач, не приймаючи жодного з визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, тим самим допустив протиправну бездіяльність.

З огляду на наведене, на думку позивачки, її порушене право підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Бабчинецької сільської ради щодо неналежного розгляду клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,0 га на території Вітрівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, а також зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Ухвалою від 15 червня 2021 відкрито провадження в адміністративній справ, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області належним чином засвідчену копію клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 1 га, що розташована на території Вітрівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (кадастровий номер ділянки :09:002:0092), а також поданих разом із таким клопотанням документів.

16 липня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що на момент звернення позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за межами села Вітрівка Могилів-Подільського район така земельна ділянка не перебувала у комунальній власності сільської ради, тому сільська рада не мала права розглядати вказане звернення. Як свідчить витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером витягу 256427049 від 14 травня 2021 року реєстрація права на земельну ділянку відбулась 14 травня 2021 року і тільки після того клопотання ОСОБА_1 була розглянута на черговій сесії Бабчинецької сільської ради 27 травня 2021 року. Крім того, відповідач вказує на те, що під час розгляду проекту рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації депутати сільської ради проголосували проти надання відповідного дозволу, а тому рішення не було прийнято. Також у відзиві зазначено, що земельна ділянка, яку позивачка має намір отримати у власність, на даний час обробляється невідомою особою, тому сільська рада звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про проведення перевірки використання такої ділянки. За наведених обставин відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

22 березня 2021 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати їй земельну ділянку під №10 площею 1 га з кадастровим номером :09:002:0092, що знаходиться в селі Вітрівка, для ведення особистого селянського господарства.

Листом вих. №119 від 02 червня 2021 року Бабчинецька сільська рада повідомила заявницю про те, що за результатами голосування проект рішення про надання ОСОБА_1 відповідного дозволу не набрав необхідної кількості голосів депутатів, адже проти надання такого дозволу проголосували 15 депутатів, що свідчить про неприйняття рішення з цього питання.

Зі змісту протоколу засідання 6 сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 27 травня 2021 року слідує, що питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства обговорювалось депутатами сільської ради. Проте, за результатами голосування за надання такого дозволу із 15 присутніх на засіданні депутатів усі проголосували проти надання відповідного дозволу; при цьому, 7 депутатів сільської ради були відсутні на засіданні ради.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає та реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині 1 статті 19 ЗК України, до яких, зокрема, належать і землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

В силу положень пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 розділу IV ЗК України.

Так, згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Водночас, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Зокрема, частиною 6 цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до приписів частини 7 статті 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, у частині 7 статті 118 ЗК України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки уповноваженого органу в разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою: прийняти рішення про надання такого дозволу або про мотивовану відмову в наданні такого дозволу.

При цьому, ЗК України встановлено місячний строк для розгляду органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В той же час, за правилами пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відтак, в даному випадку рішення про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою належить до виключних повноважень Бабчинецької сільської ради, що реалізується шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Отже, приписами земельного законодавства встановлено, що за наслідками розгляду клопотання заінтересованої особи про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою приймається рішення про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення відповідної документації, що в даному випадку відноситься до повноважень Бабчинецької сільської ради.

При цьому, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Так, судом установлено, що загальний склад Бабчинецької сільської ради складає 22 депутати.

Тобто, в силу приписів абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення про надання позивачці відповідного дозволу або відмову у прийнятті такого слід вважати прийнятим за умови, якщо за або проти винесеного на розгляд проекту рішення проголосували щонайменше 15 депутатів сільської ради (2/3 від загального складу ради).

Із протоколу поіменного голосування 6 сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 27 травня 2021 року слідує, що за наслідками розгляду заяви позивачки від 22 березня 2021 року Бабчинецькою сільською радою рішення прийнято, адже із 15 присутніх депутатів усі проголосували проти надання відповідного дозволу, проте таке рішення не оформлено окремим документом та не містить підстав прийняття саме такого рішення.

Відтак, оскільки відповідачем прийнято рішення за наслідками розгляду заяви позивачки, проте таке не оформлено окремим документом та не мотивоване жодними підставами як того вимагає ЗК України, тому слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 рішення у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З метою захисту прав позивачки відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути її заяву та прийняти рішення про надання відповідного дозволу або про відмову в наданні такого.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачкою при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, що підтверджується квитанцією №86486 від 07 червня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, а тому на користь позивача слід стягнути 454 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 908 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бабчинецької сільської ради щодо неприйняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22 березня 2021 року рішення у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Зобов`язати Бабчинецьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2021 року про надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1 га, що розташована на території Вітрівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бабчинецької сільської ради витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Бабчинецька сільська рада (місцезнаходження: 24132, Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с. Бабчинці, вул. Незалежності, буд. 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04326520)

Повний текст рішення суду складено 13.04.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович