Справа № 137/1269/21
Суддя: Верещинська Я. С.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/1269/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Верещинської Я.С.
за участю секретаря Хижук Л.І.
сторін у справі: представника позивача-адвоката Арустамян А.Е.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом про скасування постанови серії ВМ №00000668 від 27.10.2021 складеної Головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Блажко Євгеном Михайловичем та закриття провадження у справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою серії ВМ №00000668 від 27.10.2021 його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. В постанові зазначено, що відповідальна особа 27.10.2021 року о 5год 24хв допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18.480 днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7.4% (6.145тон) відповідальність за яке передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП.
На рахунок оскаржуваної постанови позивач пояснює, що дійсно являється власником транспортного засобу MAN TGX 18.480 днз НОМЕР_1 , але адміністративного правопорушення вказаного вище в постанові не вчиняв оскільки 27.10.2021 року о 5год 24хв знаходився дома та фізично не міг керувати даним транспортним засобом, що унеможливлює вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Крім того 17.10.2019 позивач уклав договір оренди транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 з ТОВ «Мега-Буд Україна» та передав ТЗ протягом одного дня з моменту нотаріального посвідчення даного договору. Договір діє до 31.12.2024. Оскільки інформацією хто керує даним ТЗ та які вантажі перевозить ТЗ не володіє тому вважає, що в його діях відсутня умисна чи необережна дія чи бездіяльність. Окрім того, на думку позивача передбачений Кодексом порядок притягнення до відповідальності його за вказане вище правопорушення обмежує конституційне право особи на захист. Оскільки винесення постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України унеможливлює реалізацію конституційного права особи на захист, права особи на професійну правничу допомогу. Право на захист/правову допомогу є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд. Натомість накладення адміністративного стягнення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності нівелює важливу конституційну гарантію передбачену статтями 55, 59 Конституції України.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 16.11.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 14.12.2021 із викликом сторін.
29.11.2021 від представника відповідача-адвоката Варняк Н.С. надійшов відзив на адміністративний позов, у якому адвокат просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки, керуючись ст. 14-3 КУпАП, використовувала відомості із Єдиного державного реєстру транспортних засобів, де були відсутні відомості про зміну користувача або інших належних користувачів транспортним засобом, який належить ОСОБА_1 . Крім того, позивачем не надано належних доказів, які б вказували на підстави для звільнення від адміністративної відповідальності.
18.01.2022 від представника відповідача-адвоката Варняк Н.С. надійшли додаткові пояснення до відзиву на адміністративний позов, до яких просила додати витяг з програми АРМ аудиту та інформаційні картки за постановою 00000667, які вважає основним доказом у конкретному правопорушенні.
14.12.2021 розгляд справи відкладено на 26.01.2022, який відкладено на 16.02.2022. 16.02.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.03.2022, яке відкладено на 11.04.2022.
Представник позивача-адвокат Арустамян А.Е. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Крім того, зазначила наступне: 1) суб`єктом правопорушення не може бути позивач, оскільки він передав транспортні засоби в оренду і в нього був відсутній обов`язок для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, посилаючись на Постанову КМУ №1197 від 17.11.2018; 2) у оскаржуваній постанові не вірно зазначено транспортний засіб на якому допущено перевищення нормативних параметрів, а саме: зазначено "MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 ", тоді як необхідно було зазначити, замість тягача, напівпричіп SYY ЗСХ, оскільки саме в ньому був вантаж; 3) у розрахунку Державної служби України з безпеки на транспорті неправильно враховані осі транспортного засобу, мотивуючи тим, що у складі тягача були здвоєні осі, крім того в автоматичному режимі неможливо встановити який саме був напівпричіп.
Представник відповідача-адвокат Варняк Н.С. у судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду надіслала лист, у якому просила судове засідання проводити без участі представника Державної служби України з безпеки на транспорті. Проти заявлених вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.
27.10.2021 о 5год 24хв, за адресою м-21, км 192+000, Житомирська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7.4% (6.145тон).
Постановою серії ВМ №00000668 від 27.10.2021 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн
Копію постанови надіслано на адресу позивача (а.с.8-9).
Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення та вважаючи її протиправної, позивач звернувся в суд з відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344 (надалі Закон №2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою КМ України від 11.02.2015р. №103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно п. 4 Положення №103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено наступне порушення: «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.
Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Стосовно правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.10). Також, ОСОБА_1 належить транспортний засіб (напівпричіп) TRAILOR SYY3CX, ДНЗ НОМЕР_3 , згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.97).
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019р. №1174 (надалі Порядок №1174).
Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.
Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.
Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст.132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.
Судом встановлено, що порушення нормативних параметрів навантаження на строєні осі транспортного засобу MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , яке склало 6,661тон, 13,462тон та 8,022тон, а всього 28,145тон, що перевищує максимально дозволене навантаження (22 тони) на 7,4% (6,145тон), зафіксовано на фотокартках із зображенням транспортного засобу та його номерного знаку, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення, згідно витягу з інформаційної картки (а.с.57-58).
На поданих представником відповідача фотокартках міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; перевищення навантаження.
Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановлених вагових обмежень автомобіля MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , власником якого є позивач, доведений в повній мірі.
Щодо тверджень позивача відносно того, що належний йому на праві власності транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 та напівпричіп TRAILOR SYY3CX, ДНЗ НОМЕР_3 , перебували у користуванні ТОВ "Мега-Буд Україна" відповідно до договорів оренди, а тому вищезазначеного правопорушення не вчиняв, а отже - оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин у справі і тому є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, суд виходить з наступного.
В матеріалах справи міститься договір оренди транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 , від 17.10.2019, який ОСОБА_1 уклав ТОВ «Мега-Буд Україна», який діє до 01.12.2024 (а.с.12-14). Одночасно, ОСОБА_1 передав в строкове платне користування (оренду) ТОВ «Мега-Буд Україна» транспортний засіб MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 , згідно Акту приймання-передачі транспортних засобів, наданих в оренду від 17.10.2019 (а.с.88-91), та транспортний засіб (напівпричіп) TRAILOR SYY3CX, ДНЗ НОМЕР_3 , згідно Акту приймання-передачі транспортних засобів, наданих в оренду від 02.10.2017 (а.с.92).
Транспортний засіб MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 з напівпричепом TRAILOR SYY3CX, ДНЗ НОМЕР_3 здійснював перевезення автомобільним перевізником ТОВ «Мега-Буд Україна» на замовлення ОК «ЖБК Артхаус Сімейний» м. Житомир, водій ОСОБА_2 , згідно товарно-транспортної накладної №165 від 27.10.2021 (а.с.93).
ТОВ «Мега-Буд Україна» подано повідомлення форми №20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, в тому числі щодо транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 (а.с.94-96).
Разом з тим, статтею 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.
Згідно статті 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Суд не бере до уваги посилання представника позивача про відсутність винипозивача з огляду на ту обставину, що у позивача був відсутній обов`язок для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, посилаючись на Постанову КМУ №1197 від 17.11.2018 (п.п 2 п. 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів), з огляду на наступне.
Згідно з п.п. 2 п. 2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
За правилами п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів (далі ТЗ), оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року № 379 (надалі Інструкція № 379), якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.
Відповідно до абз. 4 п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 7 вересня 1998 р. № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Наведені норми законодавства дають підстави вважати, що у разі передачі право користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі, на підставі договору оренди транспортного засобу, у межах господарських відносин, позивач або орендар повинні були звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, вкладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 20.12.2018 року у справі № 804/8740/16, п. 30, - «попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції № 379 та пункту 16 Порядку № 1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто як вважає позивач не містять імперативної вказівки на отримання такого документа, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».
Оскільки позивачем не надано до суду належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортних засобів MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 та напівпричіпа TRAILOR SYY3CX, ДНЗ НОМЕР_3 , в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи, суд приходить до висновку, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, а тому адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Крім того, твердження представника позивача щодо неправильного врахування осей транспортного засобу, суд оцінює критично, оскільки із загальнодоступної мережі інтернет можливо отримати інформацію щодо загальних характеристик технічних засобів MAN TGX 18.480 та напівпричіпу TRAILOR SYY3CX, із якої чітко видно наявність строєних осей транспортного засобу у складі тягача та напівпричіпу. Одночасно, твердження про здвоєну вісь жодним чином не покращило б становище позивача, оскільки у тому випадку відсоток перевантаження необхідно обраховувати від допустимої ваги 16тон, а не 22тон, у відповідності до п. 22.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, на підтвердження обставин утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані відповідачем надано копію сертифікату відповідності та сертифікату перевірки типу автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, що розташований на дорозі м-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський км 192+000, смуга1, смуга2, смуга3, смуга4, заводський номер Wim27 (а.с.27-33, 36-37, 73-81).
Враховуючи наведене, зважування транспорту проводилось працівниками Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, що не оспорювалось позивачем, а тому підстави для сумніву у достовірності результатів зважування, за відсутності будь-яких інших даних про зважування з боку позивача, відсутні.
Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу, та підстав для притягнення його до відповідальності, тоді як оскаржувана постанова серії ВМ №00000668 від 27.10.2021 є такою, що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.
Інші доводи позовної заяви на висновки суду не впливають.
Керуючись ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України, суд
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15.04.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 19 лютого 1999 року, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: пр. Перемоги, 14, м. Київ, .

Суддя: Верещинська Яна Станіславівна