Справа № 420/661/22
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/661/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Слободянюка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СВС Агрохімстандарт (місцезнаходження:65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 101, оф. 30; ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19; ) про визнання протиправною та скасування Постанови №1364 від 18.08.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю СВС Агрохімстандарт до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якій позивач просить:

визнати протиправною та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1364 від 18.08.2021 року про накладення штрафу на ТОВ «СВС Агрохімстандарт» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу та здійснення заходів державного регулювання.

Ухвалою від 17.01.2022р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху.

18.01.2022 року (вх. № 3521/22) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

На виконання ухвали 18.01.2022р. (вх. № 3588/22) позивачем до канцелярії суду подано заяву про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 21.01.2022 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.03.2022 року представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов.

24.03.2022 року (вх. № ЕП/8463/22) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що за результатами проведеної планової перевірки дотримання ТОВ «СВС Агрохімстандарт» вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу складено відповідний Акт від 29.07.2021 року № 384. В подальшому, за результатами засідання НКРЕКП прийнято Постанову №1364 від 18.08.2021 року про застосування до ТОВ «СВС Агрохімстандарт» санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі 85000,00 грн. Позивач, вважає вказану постанову № 1364 від 18.08.2021 року незаконною та такою, що підлягає скасування, в тому числі через те, що вказана постанова не містить жодного обґрунтування щодо тяжкості вчинення правопорушення та відповідність вчиненого правопорушення розміру штрафу.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю СВС Агрохімстандарт Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2021 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.11.2020 року № 2134, на підставі постанови НКРЕКП від 09.06.2021 року № 936 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у ІІІ кварталі 2021 року, постанови НКРЕКП від 23.07.2021 року № 1169 «Про збільшення строку планової перевірки ТОВ «СВС Агрохімстандарт» та посвідчення на проведення планової перевірки від 15.07.2021 року № 419 було проведено планову перевірку дотримання ТОВ «СВС Агрохімстандарт» вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, за результатами якої складено відповідний Акт від 29.07.2021 року № 384.

В подальшому, за результатами засідання НКРЕКП прийнято Постанову №1364 від 18.08.2021 року про застосування до ТОВ «СВС Агрохімстандарт» санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі 85000,00 грн.

Відповідно до пунктів 11 та 12 частини першої статті 17, статей 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540) та статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» постановив накласти штраф у розмірі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн. на ТОВ «СВС Агрохімстандарт» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушеня Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу.

Не погоджуючись із прийнятою НКРЕКП Постановою№1364 від 18.08.2021 року , Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов встановлений Порядком контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов , затверджений постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року N 428 (п. 1.4 Порядку).

Цей Порядок розроблено відповідно до вимог законів України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності , Про ліцензування видів господарської діяльності , Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та інших законодавчих і нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. (п. 1.1 Порядку).

Відповідно до п. 5.4. Порядку (в редакції яка діяла на момент прийняття НКРЕКП оскаржуваної Постанови №1857), у разі виявлення порушень акт про результати перевірки розглядається на засіданні НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, не пізніше п`яти робочих днів після отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акту перевірки, але не пізніше десяти робочих днів з дати отримання ліцензіатом акту про результати перевірки. За результатами розгляду приймається рішення про застосування до ліцензіата санкцій, передбачених законами України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг , Про ринок електричної енергії , Про природні монополії , Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення , Про ринок природного газу та Про теплопостачання .

Згідно з п. 8.4. цього Порядку рішення НКРЕКП про накладення штрафу, застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень, зупинення дії ліцензії, анулювання ліцензії приймається у вигляді постанови, копія якої вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП) або надсилається ліцензіату рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття.

Стаття 9 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності містить аналогічний п`ятиденний строк, а Закон України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не містить інших строків для винесення такого рішення. Отже, законом та Порядком встановлено граничні строки для застосування до ліцензіата штрафних санкцій - вказаний строк не може перевищувати п`яти робочих днів після отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акту перевірки та десяти робочих днів з дати отримання ліцензіатом акту про результати перевірки.

В той же час суд вважає, що відповідачем при проведенні перевірки не були об`єктивно враховані усі обставини, які призвели до існуючих наслідків та не було досліджено наявність вини Товариства, як основного елементу правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної Постанови №1364, відповідачем застосовано штраф у розмірі 85000 грн за ряд виявлених порушень.

З Постанови №1364 вбачається, що відповідач при визначенні розміру штрафних санкцій лише зазначив про вчиненні Позивачем правопорушення. Однак, вказана Постанова не містить жодного обґрунтування щодо тяжкості вчиненого Ліцензіатом правопорушення та відповідності вчиненого правопорушення розміру штрафу, що суперечить вимогам ст.22 Закону №1540 та п.8.1 Порядку №428.

Законом №1540 та п.8.1 Порядку №428 визначений принцип пропорційності порушення і покарання, який при застосуванні санкцій зумовлює обов`язок НКРЕКП, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступень тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

З огляду на процитовані норми, суд зауважує, що виключно до повноважень Регулятора віднесено визначення розміру штрафу за вчинене порушення, при цьому, при прийнятті рішення Регулятор враховує чинники, що його спричинили, зокрема, серйозність і тривалість правопорушення, ступень тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Отже такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, зокрема, визначення розміру штрафу, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених Законом.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Пунктом 10.2 Порядку № 428 передбачено, що у разі повного або часткового усунення ліцензіатом порушень ліцензійних умов, вимог законодавства, виявлених під час перевірки, до моменту прийняття рішення на засіданні НКРЕКП, що обов`язково підтверджується відповідними документами, факт усунення враховується при прийнятті рішення щодо застосування до ліцензіата санкцій та/або заходів регуляторного вплив.

При визначенні санкцій за порушення, передбачені законами України «Про ринок електричної енергії» та «Про ринок природного газу», НКРЕКП враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення НКРЕКП під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення вважаються обтяжуючими обставинами.

При цьому, відповідачем при визначенні санкцій у вигляді накладення штрафу у розмірі 85000,00 грн. не було враховано те, що позивач спряв виявленню правопорушення під час проведення планової перевірки, а також не було враховано, що ТОВ «СВС Агрохімстандарт» було надано відповідачу інформацію щодо зміни директорів та банківських рахунків у електронному та паперовому вигляді Листом № 29/07-02 від 29.07.2021 року, № 03/08-01 від 03.08.2021 року, позивачем на виконання вимог законодавства було розміщено на власному веб-сайті приклади-роз`яснення виставлення рахунків із поясненням кожного елемента рахунка, також позивач надав до НКРЕКП форми звітності місячні та річні за 2018-2020 роки, що свідчить про фактичне усунення низки порушень до моменту прийняття рішення про застосування штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що наслідком не врахування усуненнення позивачем декількох з порушень, зафіксованих у Акті перевірки №384 та відповідно, неврахування таких обставин при прийнятті Постанови №1364, стало неправильне визначення відповідачем в цілому розміру штрафу.

Наслідком встановлення судом усунення частини порушень в Постанові №1364 суб`єкта владних повноважень є визнання такого акту частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено). Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі. В даному ж випадку, суд вважає, що оскільки у Постанові 1364 невірно розрахований розмір штрафу, тобто з урахуванням порушень, які Позивач усунув, виокремити неможливо. Окрім того, законодавець чітко визначив суб`єкта, який визначає розмір штрафу враховуючи важкість порушення та наявність пом`якшуючих обставин, які також оцінює державний орган.

На думку суду, відсутні підстави виокремлювати розмір штрафу та фактично підміняти державний орган. Відтак, Постанова №1364 є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказана правова позиція підтверджується також правовими висновками Верховного суду, які викладені у Постанові від 06.06.2019 по справі №804/7661/17.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З цього приводу суд також вважає за необхідне зазначити таке.

ЄСПЛ у пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу. Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Отже, державні органи, які діють як суб`єкти владних повноважень та НКРЕКП зокрема, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися принципу "належного урядування", своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених державою, в тому числі, нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Постанова від 18.08.2021 року №1364 про накладення штрафу на ТОВ «СВС Агрохімстандарт» за недотримання енергії, та порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу та здійснення заходів державного регулювання є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СВС Агрохімстандарт (місцезнаходження:65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 101, оф. 30; ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 19; ) про визнання протиправною та скасування Постанови №1364 від 18.08.2021 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1364 від 18.08.2021 року про накладення штрафу на ТОВ «СВС Агрохімстандарт» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу та здійснення заходів державного регулювання.

Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СВС Агрохімстандарт () судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2022 р.

Суддя О.М. Тарасишина