Справа № 420/10145/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 квітня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/10145/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 на ухвалення додаткового рішення по справі № 420/10145/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати при звільненні позивачу компенсації за не отримане речове майно впродовж проходження військової служби із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також не за цінами предметів обмундирування станом на 1 січня 2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати грошову компенсацію позивачу за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016року N2178;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби з відрахуванням раніше проведених виплат відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 14 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовив.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі № 420/10145/21 скасував в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалити постанову, якою в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами, станом не на 01.01.2020.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами, станом на 01.01.2020, впродовж проходження військової служби, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі № 420/10145/21 - залишив без змін.

26.01.2022 надійшла до канцелярії суду заява про ухвалення додаткового рішення від ОСОБА_1 .

Заява вмотивована тим, що нормативно-правові акти не містять можливості застосування інших умов при нарахуванні такої компетенції, як визначивши вартість речового майна пропорційно до часу його використання та послався на п.1 ч.1 ст.252 КАС України, в якому зазначено,що суд, ухвалює додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення. В прохальній частині заяви зазначив про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна , до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно , без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особистого складу , у урахуванням проведених виплат .

У зв`язку з перебуванням одного з членів колегії у відпустці з 16.02.2022-25.02.2022 (наказ 11-в/с від 27.01.2022) була відсутня можливість для прийняття будь-яких процесуальних рішень.

При цьому, враховуючи прийняття указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", суд прийшов до висновку про необхідність перенести розгляд даної справи на 12.04.2022 о 12:00.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи заяви, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів заяви, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити та зазначає наступне.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Статтею 166 КАС України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються судом в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, законодавство передбачає можливість прийняття додаткового судового рішення (постанови чи ухвали), серед іншого, у разі, якщо судом щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Рішення апеляційного суду не спотворює зміст попередньо прийнятого рішення, не змінює його юридичної природи та не викликає нових правових наслідків для позивача.

Приймаючи рішення у справі від 14 грудня 2021 року, колегією суддів здійснювався розгляд справи в частині позовних вимог,а саме :

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати при звільненні позивачу компенсації за не отримане речове майно впродовж проходження військової служби із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також не за цінами предметів обмундирування станом на 1 січня 2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати грошову компенсацію позивачу за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016року N2178;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби з відрахуванням раніше проведених виплат відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в даному випадку суд надає оцінку в межах позовних вимог.

Проте в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна , до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно , без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особистого складу , з урахуванням проведених виплат, тобто зміст прохальної частини заяви висуває нові позовні вимоги.

Таким чином, звернувшись в даному випадку до суду із заявою в порядку ст. 252 КАС України у справі, позивач фактично заявляє нові позовні вимоги.

Отже, нормами КАС України передбачені випадки, коли суд може ухвалити додаткове судове рішення, перелік яких є вичерпним.

Виходячи з викладеного, додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися) у випадку, зокрема, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання.

Верховний Суд зазначає, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Крім того, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушеного права. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Для встановлення чи зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе встановлення чи зміна способу виконання рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки встановлюючи чи змінюючи спосіб виконання основного судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові від 23 лютого 2022 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена відповідно до статті 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.