Справа № 240/7360/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7360/20

Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

13 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Позивач 16.11.2021 подав до Житомирського окружного адміністративного суду заяву в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо зменшення розміру пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 16.02.2021 в адміністративній справі № 240/7360/20.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії заявника та нараховано доплату в розмірі 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб замість 2-х мінімальним заробітним платам.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 заяву ОСОБА_1 подану в порядку ст. 383 КАС України повернуто заявнику.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений частиною 4 статті 383 КАС України десятиденний строк, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що ним не пропущено десятиденний строк для звернення до суду із заявою, оскільки до отримання інформації про склад пенсії він не міг знати про невиконання пенсійним органом судового рішення.

Відтак про невиконання відповідачем судового рішення позивач дізнався 03.11.2021 та 04.11.2021 під час особистих прийомів в територіальному органі Пенсійного фонду України, отримавши пояснення працівника органу та зробивши аналіз отриманих на прийомах документів, а саме: довідки про доходи територіального органу Пенсійного фонду України від 03.11.2021 №731474 та роздруківки від 04.11.2021 із ППВП ПФУ Протоколу/розпорядження щодо перерахунку пенсії 08.09.2021.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено в межах наданих повноважень комплекс заходів для повного та неухильного виконання судового рішення у справі №240/7360/20.

Також вказано про те, що позивач у своїй заяві не вказав про перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Крім того зазначено, що позивач про наявність обставин, що слугували підставою звернення до суду з даною заявою, було відомо у вересні 2021 року, що підтверджується розрахунком пенсії від 08.09.2021, долученим до заяви поданої в порядку ст. 383 КАС України, однак з вказаною заявою звернувся до суду 05.11.2021, вказане свідчить про недотримання заявником встановленого процесуального строку для подання даної заяви, визначеного ст. 383 КАС України.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

16.11.2021 позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо зменшення розміру пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 16.02.2021 в адміністративній справі № 240/7360/20.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії заявника та нараховано доплату в розмірі 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб замість 2-х мінімальним заробітним платам.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України пов`язане саме із оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини 2 статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.

Тобто, перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Для застосування вказаного строку в правовідносинах даної справи, слід враховувати наступне.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Протиправна невиплата пенсії або її неповна виплата за остаточним судовим рішенням є триваючим порушенням прав позивача підтвердженних цим судовим рішенням, оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган Пенсійного фонду України - протягом певного проміжку часу, щомісячно, ухиляється від виконання своїх зобов`язань чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення.

Згідно матеріалів справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В межах виконавчого провадження №66505731 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконати рішення протягом десяти робочих днів.

При цьому колегія суддів враховує, що невиконання судового рішення щодо виплати позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення протягом певного періоду часу є триваючим порушенням прав позивача на соціальні виплати. І тому особа має право на звернення до суду за судовим контролем в порядку ст. 383 КАС України на протязі всього часу, аж до усунення такого порушення, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Слід також вказати, що формальне застосування присічного десятиденного строку звернення встановленого ч. 4 ст. 383 КАС України, в даних правовідносинах, може мати наслідком відсутність механізму забезпечення виконання судового рішення.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що звернення позивача 03.04.2021 та 04.11.2021 до територіального органу Пенсійного фонду України, отримання ним пояснень працівників пенсійного органу та документів, а саме: довідки про доходи №8712 4077 7173 1474 від 03.11.2021 та відомостей ППВП ПФУ щодо розрахунку пенсії від 04.11.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, свідчить про добросовісність намірів позивача та вжиття ним всіх заходів з метою виконання відповідачем судового рішення належним чином.

Стосовно тверджень відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу про те, що позивач у своїй заяві не вказав про перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби колегія суддів зазначає, що позивачем долучено до поданої ним заяви копію постанови від 17.08.2021 про відкриття виконавчого провадження, про що зазначено у додатках до заяви, а тому такі твердження відповідача є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновоку про пропуск позивачем десятиденного строку на звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень та відповідно про наявність підстав для повернення заяви без розгляду. Тому ухвалу суду від 22.11.2021 слід скасувати, а справу направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви позивача.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.