Справа № 540/2782/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/2782/21
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 року (суддя Дубровна В.А., м. Херсон, повний текст рішення складений 14.11.2021) по справі за адміністративним ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Херсонської обласної прокуратури, в якому просила стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №540/1462/20 про поновлення на посаді, за період з 14 листопада 2020 року по 3 червня 2021 року в розмірі 212328,08 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням Херсонська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи скаргу апелянт стверджує, що оскільки на цей час судом касаційної інстанції остаточного рішення за позовом ОСОБА_1 про її звільнення за результатами неуспішного проходження атестації не прийнято, підстави для задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відсутні.

Також апелянт наполягає на відсутності його вини у не виданні наказу про поновлення працівника на роботі через те, що вона із заявою про виконання судового рішення про поновлення на посаді, у тому числі примусово не зверталася. Навпаки, подала заяву про звільнення за власним бажанням, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача на поновлення на посаді та продовження служби в органах прокуратури.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Судом апеляційної інстанції справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 2 березня 2022 року, яке не відбулося у зв`язку із введенням військового стану на території України.

Враховуючи рекомендації Ради суддів України щодо розгляду справ у письмовому порядку під час військового стану колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 наказом прокурора Херсонської області від 30.04.2020 року №183к звільнено з посади начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 5 травня 2020 року.

Згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2021 року набрало законної сили рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №540/1462/20, яким:

- визнано противоправним та скасовано наказ прокурора Херсонської області від 30.04.2020 № 183к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратурі Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 5 травня 2020 року.

- поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Херсонській обласній прокуратурі з 6 травня 2020 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Херсонській обласній прокуратурі з 6 травня 2020 року.

На підставі зазначеного рішення суду 4 червня 2021 року керівником Херсонської обласної прокуратури видано наказ №516, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Херсонської області з 6 травня 2020 року.

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 вважає, що несвоєчасне виконання судового рішення в частині поновленню на роботі є підставою для стягнення з роботодавця на її користь середнього заробітку за час такої затримки.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції визнав її позовні вимоги обґрунтованими та розрахував суму середнього заробітку за час затримки на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №10.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституцією України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням усіх вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частина сьома статті 235 КЗпП України встановлює, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На підставі наведеного слід зазначити, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Не звільняє від такого обов`язку і касаційне оскарження судового рішення, якщо касаційним судом не вирішено питання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення або зупинення його дії.

Проте відповідачем доказів про зупинення виконання рішення суду у справі №540/1462/20 надано не було, а судом не встановлено.

Поряд з цим, у пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до статті 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно обчислювати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 грудня 2019 року у справі №2а-7683/12/1370 та від 30 січня 2019 року у справі 808/1271/18.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості, судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року у справі 760/9521/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 поновлено на посаді в Херсонській обласній прокуратурі рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі №540/1462/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2021 року.

Проте, незважаючи на обов`язок щодо негайного виконання, рішення суду було виконано керівником Херсонської обласної прокуратури лише 4 червня 2021 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України за період з 14 листопада 2020 року по 3 червня 2021 року в розмірі 212328,08 грн.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів дійшла висновків, що вони не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов