Справа № 580/5401/20
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року справа № 580/5401/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/5401/20

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [не прибув] до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник - не прибув] про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

30.11.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (з урахуванням уточненої позовної заяви, що надійшла 23.12.2020 у порядку усунення недоліків), просить:

- визнати дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо відмови в наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , протиправними;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) підготувати та направити довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (за формою, встановленою чинним законодавством України) за посадою заступника начальника Уманського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області начальника слідчого відділення за грудень 2019 року - зазначити розміри (суми): посадового окладу; окладу за спеціальним званням «підполковник поліції»; надбавки за стаж служби в поліції у розмірі 45%; надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 60 %; премії у розмірі 136 %;

Додатково позивач просить судові витрати стягнути з відповідача, проте не зазначає джерел.

Ухвалою від 23.12.2020 відкрито провадження у справі, призначене судове засідання на 20.01.2021, оголошено перерву до 27.01.2021 зупинено провадження у адміністративній справі №580/5401/20 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справах № 580/953/20 та/або №580/493/20. 24.02.2022 поновлено провадження і продовжено строк підготовчого на тридцять днів. Ухвалою суду 04.04.2022 оголошено перерву у підготовчому провадженні та призначено підготовче засідання на 13.04.2022 - закрито підготовче і призначений розгляд справи по суті 14.04.2022.

Верховний Суд справу № 580/953/20 направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та наголосив: Постановою № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, а Постановою № 988 установлено складові грошового забезпечення поліцейських. Позивач проходив службу в Національній поліції, а не у Збройних Силах України, на спірні правовідносини не розповсюджується положення Постанови № 704; переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не дослідив питання, чи набув позивач право на перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених заступнику начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Черкаській області - начальнику відділу інспекції з особового складу у грудні 2019 року надбавки за специфічні умови проходження служби (75%) та премії (141%), виплата яких передбачена Постановою № 988. Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №580/493/20 витребував з Черкаського окружного адміністративного суду справу.

Позивач і представник відповідача просили проводити розгляд справи без їх участі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив службу в Національній поліції, з березня 2020 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262. Позивач звернувся із заявою про виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із включенням надбавки за специфічні умови праці поліцейського, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії за грудень 2019 за посадою позивача, проте отримав відмову, що вважає протиправною та зазначає, що з 05.03.2019 дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, до правовідносин пов`язаних із оформленням та видачею довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій повинні застосовуватись правила Порядку №45, що діяли до 21.02.2018. Грошове забезпечення поліцейських у грудні 2019 року, як зазначає позивач, суттєво збільшилось за рахунок введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. На відповідача покладено функції зі складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, тому просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 13.01.2021 вх.922/21 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що після звільнення позивача зі служби в поліції та призначення йому пенсії до моменту його звернення до суду із даним позовом змін до грошового забезпечення поліцейських внесено не було, тобто відсутнє рішення КМУ про зміну/підвищення розміру грошового забезпечення, тому немає підстав для надання довідки про розмір грошового забезпечення саме для перерахунку пенсії. Позивач звільнився зі служби в органах поліції у вересні 2017 року, на момент призначення пенсії позивачу ГУНП в Черкаській області направило ГУПФУ грошовий атестат позивача та довідку про розмір грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262. На думку відповідача, зобов`язання включити надбавку за специфічні умови проходження служби, та премію до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії саме за грудень 2019 року є необгрунтованим так як розмір вказаної надбавки та премії встановлюється залежно від особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби та призначається індивідуально, у зв`язку із чим відсутні підстави для видачі довідки із зазначенням у ній відсоткового значення додаткових видів грошового забезпечення про які зазначає позивач. Наказ про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень щодо позивача не видавався. У задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити повністю. Відповідач заперечує співмірність витрат на правничу допомогу адвоката - вказує, що надані позивачем докази не підтверджують документально факт понесення таких витрат на правничу допомогу.

13.04.2022 позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, надав клопотання від 24.03.2022 (вх. від 25.03.2022 №9804/22) про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні 13.04.2022 протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, закрито підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті, представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов та проводити розгляд справи по суді без участі представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції та наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29.09.2017 №260 о/с звільнений зі служби в Національній поліції. Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.01.2018, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

29.09.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, просив видати довідку для перерахунку пенсії (за формою, встановленою чинним законодавством України) за посадою заступника начальника - начальника слідчого відділення Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за грудень 2019 року - зазначити розміри (суми): посадового окладу; окладу за спеціальним званням «підполковник поліції»; надбавки за стаж служби в поліції у розмірі 45%, надбавки за специфічні умови проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 %, премії. У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 19.10.2020 №37/Р-58/01-2020 повідомив, що Порядком №45 передбачено, що призначені пенсії відповідно до Закону перераховуються у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб на умовах та в розмірах передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлені розміри посадових окладів, окладів за спеціальним званням, надбавки за стаж служби в поліції, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Ураховуючи, що на даний час, зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, що визначає складові грошового забезпечення поліцейським (на думку відповідача) не вносилися, тому підстав для перерахунку пенсії та видачі саме з цією метою довідки про розмір грошового забезпечення немає.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної довідки протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Закон №2262 регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах Національній поліції.

Суд бере до уваги, що спір стосується питання проходження публічної служби і отримання офіційного документа, а не перерахунку пенсії у контексті вирішення соціального спору.

Відповідно до ст. 43 Закону №2262 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія належить невідкладному перерахунку. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону, згідно ч. ч. 1, 2, 4 якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, що дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. Перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. КМУ делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення. Пунктом 1 Порядку №45 закріплено, що пенсії, призначені відповідно до Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями абз. 1 п. 5 Порядку № 45 у редакції Постанови №103 було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. У Додатку 2 до Порядку № 45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено у новій редакції, де відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, з 05.03.2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, що діяла до зазначених змін. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103. Водночас алгоритм дій, що повинні вчинити, зокрема, органи Національної поліції, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункта 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

На момент звернення позивача із заявою про видачу довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з п. п. 1, 2 розд. І Інструкції №760 остання визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Положеннями абз. 4 п. 3 розд. І, п. 1 розд. ІІ Інструкції № 760 визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України як структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів. Відповідно до п. 2 розд. ІІІ Інструкції №760 під час проведення перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких належать перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1). Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, що дають право на підвищення пенсії. Згідно з п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

Судом встановлено, що 11.11.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №988, що набрала чинності 02.12.2015 якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10. Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок №260. Згідно з пунктом 3 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Порядком № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає, що у зв`язку із змінами у грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими Постановою №988, у осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким призначено пенсію відповідно до Закону №2262, виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 з урахуванням складових грошового забезпечення (з урахування довідки у контексті судовго рішення у справі №826/3858/18 за Порядком №45 та №826/12704/18 складових за постановою №988) за наявних умов централізованого підвищення і поетапної виплати.

Судом встановлено, що пенсія позивачеві призначена після 01.01.2016 - з січня 2018 року (згідно пенсійного посвідчення), що зазначено позивачем у позові і сторонами визнається. Згідно грошового атестату №117, виданого Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області, грошове забезпечення позивача для призначення пенсії, складалося з: посадового окладу - 3000,00 грн., окладу за спеціальним званням - 2200,00 грн., надбавки за вислугу років (45%) - 2340,00 грн, проте не містило надбавку за специфічні умови проходження служби та надбавку за службу в умовах режимних обмежень (про які безпідставно просить позивач, який є обізнаний щодо їх не встановлення за відповідним наказом) та був задоволений до 29.09.2017 посадовим окладом - 2900 грн, окладом за спеціальним званням у сумі 2126.67 грн, надбавкою за вислугою років у сумі 45 % і премією у сумі 44.1% (підписом позивача скріплено запис: відомості подані в атестаті вважаю правильними).

Розмір і складові грошового забезпечення для призначення пенсії обчислювалися позивачу на підставі положень Постанови №988 та не обмежувались положеннями Постанови №103, у зв`язку із чим доводи позивача, що підстави для перерахунку його пенсії виникли саме у зв`язку із ухваленням судового рішення у справі №826/3858/18, яким скасовано п.1,2 Постанови КМУ №103 щодо постанови №704, суд вважає необгрунтованими, позаяк стосувались перерахунку пенсії військовослужбовців, а не поліцейських (чи працівників МВС).

Під час перевірки за критеріми частини 2 статті 2 КАС України відмови Головного управління Національної поліції в Черкаській області в наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , який не зазначив станом на яке ж число має намір отримати офіційний документ щодо оцінки наявності/відсутності підстав для зобовязання направити відповідачем нової довідки до Головного управління ПФУ в Черкаській області (яке позивач не просив визначати учасником страви) із складовими грошового забезпечення запитуваними позивачем станом на грудень 2019 року для проведення перерахунку пенсії позивача, відповідно до ч. 18 ст. 43 Закону №2262, необхідно було би встановити чи вводились до Постанови №988 нові додаткові види грошового забезпечення для відповідної категорій осіб, або ж чи вносились зміни до розміру, встановленого законодавством, хоча б одного з видів грошового забезпечення. Позивач в обґрунтування позову вказує, що у грудні 2019 року відбулось підвищення грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав за рахунок введення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Суд зазначає, що надбавка за специфічні умови проходження служби відповідно до п.4 Постанови №988 носить індивідуальний характер залежно від специфіки умов проходження служби та призначається індивідуально на підставі відповідного наказу керівника органу, закладу та установи Національної поліції у межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення. Преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби є правом керівника установи Національної поліції, та призначається у межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.

Відповідно до частини 6 статті 5 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів (дата набрання чинності для України: 01.12.2020) орган державної влади, який повністю чи частково відмовив у доступі до офіційного документу, повинен обґрунтувати таку відмову. Заявник має право отримати на вимогу письмове обґрунтування такої відмови від державного органу. Під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів (стаття 1). Заявник щодо офіційного документу не зобов`язаний вказувати підстави для отримання доступу до офіційного документу(частина 1 статті 4). Державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (частина 1 статті 5). Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви (стаття 18).

Суд встановив порушенння у несприянні в реалізації прав особи (права на отримання мотивованої відповіді, права бути почутим, права брати участь у розгляді питання, права на допомогу ідентифікувати запитуваний офіційний документ), що у листі-відмові від 19.10.2020 №37/Р-58/01-2020 не зазначено підстав видати запитуваний офіційний документ, не зазначено ким і коли видано/не видано запитувану довідку, у додатках немає жодної довідки, не розяснено підстав неможливості надання запитуваної довідки довільної форми із включенням премії та/або обгрунтованою відмовою включити премію, що була визначена у грошовому атестаті.

Встановлення поліцейському за посадою (з якої звільнився Позивач) у грудні 2019 року надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, передбаченої Постановою №988, не є введенням нового додаткового виду грошового забезпечення для відповідної категорій осіб в розумінні ч. 18 ст. 43 Закону, позаяк така надбавка та премія була передбачена постановою Кабінету Міністрів України №988 та Порядком №260, у редакції чинній станом на дату звільнення позивача з лав Національної Поліції. Суд зазначає, що станом на час звернення позивача із заявою про видачу довідки про перерахунок пенсії, зміни до Постанови №988, якою визначено складові грошового забезпечення поліцейських, не вносилися. З урахуванням наведених вище приписів ст.ст. 43, 63 Закону №2262 перерахунок пенсії поліцейським можливий лише у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення, встановленого законодавством, чого не відбулося.

Оцінюючи частину вимоги про включення до довідки надбавки за службу в умовах режимних обмежень, суд зазначає, що відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку №260 установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється за наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю. Відповідач у відзиві на позов зазначає (позивач не спростовує), що наказ про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень під час служби позивача не видавався, у зв`язку із чим суд доходить висновку про відсутність підстав для внесення до довідки про грошове забезпечення позивача відомостей про надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% від посадового окладу.

Суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача під час розгляду звернення позивача з покладенням на ГУ НП в Черкаській області обов`язку видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача за грудень 2019 року із зазначенням надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 60 %, премії у розмірі 136 %, позаяк визначених положеннями ст.ст. 43, 63 Закону та Порядку №45 правових підстав для перерахунку у визначеному позивачем (призначеної як працівнику поліції після 01.01.2016) пенсії судом не встановлено, у зв`язку із чим у задоволенні цієї частини вимог належить відмовити.

Суд врахував, що відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів від 18.06.2009 №994_001-09, що ратифікована Україною згідно Закону №631-IX від 20.05.2020 (далі Конвенція №994_001-09) відповідач не сприяв заявникові, наскільки це практично було б можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.

Суд зазначає, що відповідач не видав позивачу на його звернення жодної довідки, навіть із зазначенням відомостей про розміри грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем та/або з поясненням мотивової відмови у додатковому включенні премії у відповідному відсотковому значенні, що доводить протиправну бездіяльність з боку відповідача під час розгляду звернення позивача у контексті забезпечення сприяння у реалізації прав особи, що узгоджується з дотриманням принципів належного врядування з огляду на найкращі інтереси особи мати відомості про розмір грошового забезпечення станом на певну дату, позаяк органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вставновлений факт проходження позивачем служби у лавах Національної поліції дає підстави в реалізації очікувань отримати офіційний документ у формі довідки (довільної, за певним зразком) про розмір грошового забезпечення, відтак позов належить задовольнити частково.

Обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача у не наданні позивачу мотивованої відповіді щодо довідки про розмір грошового забезпечення з включенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, не сприянні надати довідку станом на відповідну дату та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2020 з метою підготовки та надання довідки про грошове забезпечення з включенням основних та додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням висновків мотивувальної частини рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач сплатив судовий збір, що підтверджується квитанцією від 27.11.2020 №4 у сумі 1680 грн та квитанцією від 08.12.2020 №234910048 у сумі 1,60 грн, а позовні вимоги належить задовольнити частково, суд вирішує стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

Під час вирішення питання розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, оцінюючи надані позивачем докази надання правничої допомоги (договір від 20.09.2020 №32 акт наданих послуг від 26.11.2020 на суму 4352 грн, копію квитанції від 26.11.2020 №32) та заперечення відповідача, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що у пункті 1.1 договору про надання правової допомоги від 20.09.2020 №32 зазначено, що адвокат Моспан В.В. бере на себе обов`язки із складення та підготовки позову.

Згідно статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або належить сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що належить сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналіз наведених норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати належать компенсації стороні, що не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

Під час вирішення судом питання розподілу витрат на правову допомогу, суд враховує відповідність, добросовісність, складність наданої допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18 (ЄДРСР 85645427).

У висновках Європейського суду з прав людини, що викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інші проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, у справі East/West Alliance Limited проти України та Ботацці проти Італії (заява № 34884/97, п. 30), оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, розмір - обґрунтованим.

У справі № 821/1594/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, в якій таку допомогу надано.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина 1 статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Верховний Суд у справі № 826/8107/16, у справі № 810/2823/17 (ЄДРСР 73874364) наголосив, що з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.

Верховний Суд у справі № 910/13071/19 наголосив, що виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеній сумі, адже має бути доведеною, документально обґрунтованою та відповідати критерію розумної необхідності витрат (Верховний Суд у справі № 201/14495/16-ц).

Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14.07.2020 № 786-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб підприємців», пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375 наказом МФУ від 13.05.2021 № 261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2021 за № 865/36487 затверджено типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність; Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Пунктом 2 наказу МФУ від 13.05.2021 № 261 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218. Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат (у разі ведення обліку доходів і витрат в електронній формі засобами електронного кабінету самозайнята особа зобов`язана отримати кваліфікований сертифікат відкритого ключа). Матеріали справи не містять доказів відображення суми доходу, отриманого від здійснення незалежної професійної діяльності, зокрема, коштів, що надійшли на поточний рахунок, у касу платника податків та/або отримано готівкою (записи ведуться в хронологічному порядку) та /або доведення позивачем (представником позивача - адвокатом) доказами відображення в обліку доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності.

Матеріали справи не містять надання доказів публічної звітності та/або ведення Книги обліку доходів та витрат та/або витягу з цієї книги обліку щодо фіксації отриманих доходів від позивача у сумі 4352 грн. До позовної заяви у справі, а також під час розгляду справи представником позивача не надано доказів обліку адвокатом отриманого доходу у заявленій сумі, позовні вимоги сформовано без зазначення конкретної дати за станом на яку відповідач мав підготувати публічну інформацію, зміст заяви до відповідача і обгрунтування позову щодо різних надбавок не відповідає позовним вимогам у контексті якості наданої правничої допомоги щодо обраного способу захисту з питань застосування номативно-правових актів у часі задля реалізації мети позивача - отримати у подальшому перерахунок пенсії.

Суд враховує висновки Верховного Суду, що висловлені у постанові від 15.09.2020 у справі №460/37/19, що витрати на правничу допомогу належать відшкодуванню у обсязі пропорційному частині задоволених позовних вимог.

Оцінюючи співмірність заявленого розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, їх обгрунтованість та пропорційність, надавши оцінку критеріям складності справи, враховуючи заперечення відповідача, суд зазначає, що предмет спору відноситься до справ незначної складності, не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт, у зв`язку із чим, виходячи із критеріїв співмірності, обгрунтованості, часткового задоволення позову, відсутності доказів відображення доходу адвоката у публічній звітності, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до частини задоволених вимог, зменшивши до справедливого відшкодування у сумі 500 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області у не сприянні надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення з включенням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2020 з метою підготовки та надання ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення з включенням основних та додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням висновків мотивувальної частини рішення суду.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп) та на професійну правничу допомогу у сумі 500 (п`ятсот) гривень.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області [вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Судове рішення складено 14.04.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА