Справа № 120/17571/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 квітня 2022 р. Справа № 120/17571/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) із позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 р. №0-0202.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №0240/2903/18-а встановлено, що об`єкт оподаткування, який йому належить, складається з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які, в свою чергу, оподатковуються за різними ставками податку. Відтак, судовим рішенням встановлено, що податковий орган у 2017 році безпідставно включив до бази оподаткування площу житлового будинку, яка є меншою за граничні розміри визначені п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України. Незважаючи на це рішення суду, податковим органом вкотре винесено податкове повідомлення-рішення, яким нараховано позивачеві податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2020 р. Також позивач вказав й на те, що володіє відповідною нерухомістю лише в розмірі 50%. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з даним позовом про оскарження незаконного рішення.

Ухвалою від 10.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

30.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що позивач обліковується як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташованого у м. Бершадь.

Підпунктом 266.7.1 прим.1 п.266.7 ст.266 ПК України визначено, що за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна заявнику належить житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1058,5 кв.м., що є об"єктом оподаткування, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

17.01.2022 р. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що відповідач вибірково трактує норми податкового законодавства на свою користь, незважаючи на встановлені в рішенні суду №0240/2903/18-а обставини.

Ухвалою від 24.03.2022 р. витребувано додаткові докази.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд встановив наступне.

Відповідно до сертифікату відповідності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області №ВН000848 від 23.12.2010, було засвідчено закінчення будівництва об`єкту: Житловий будинок з вбудованим магазином, загальною площею 1058,5 кв.м., в т. ч. по торгівельному комплексі 987,0 кв.м., по житловому будинку 71,5 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м., кількістю працівників 10 людей, по АДРЕСА_1 .

17.02.2011 рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради №13 "Про оформлення права власності і видачу свідоцтва на об`єкти нерухомого майна, що належить юридичним і фізичним особам", вирішено "Оформити право приватної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на об`єкт нерухомого майна: в цілому житловий будинок з вбудованим магазином", що стало наслідком видачі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 21.02.2011 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132728969 від 31.07.2018.

Згідно свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 від 21.02.2011, технічного паспорту та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132728969 від 31.07.2018, за позивачем зареєстровані складові частини житлової та нежитлової нерухомості, а саме: 50% від житлового приміщення (35,75 кв.м.) та 50% нежитлового приміщення (493,5 кв.м.) у житловому будинку з вбудованим магазином за адресою: АДРЕСА_1 .

17.03.2021 р. ГУ ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0202, яким нараховано ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 28 865, 78 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно пп."а" 14.1.129.1 пункту 14.1 статті 14 ПК України до будівель, що віднесені до житлового фонду входять житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості.

Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Відповідно до пп. 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості є будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; х) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Отже, як видно із процитованого, податковим законодавством чітко розмежовано об`єкти, що за своїми технічними характеристиками підпадають під визначення об`єктів житлової нерухомості, а також об`єкти нежитлової нерухомості.

В свою чергу, відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 та пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Положенням п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України зазначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК).

За наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку) (пп.266.7.1-1 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

При цьому, п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України вказано, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Рішенням сесії Бершадської міської ради від 24.06.2019 р. "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бершадської міської ради на 2020 рік", встановлено розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Бершадської міської ради на 2020 рік, який, згідно Додатку №8 для фізичних осіб, які є власниками житлових будівель та нежитлових будівель, в тому числі магазинів, центрів,- становить 0, 2 відсотка розмір у мінімальної заробітної плати установленої законом на 1 січня календарного року.

При цьому, ставки податку для об`єктів житлового та/або нежитлової нерухомості згідно прийнятого Бершадською міською радою рішення від 24.06.2019 р. становить 0, 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати установленої законом на 1 січня календарного року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку, об`єктом оподаткування є частка житлового будинку з вбудованим магазином загальною площею 529, 50 кв.м.

Однак, з технічного паспорту на майновий комплекс, зокрема зі змісту журналу "внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень громадського чи виробничого будинку", видно, що об`єкт включає в себе житловий будинок площею 71,5 кв.м. та торговельний комплекс площею 987,0 кв.м., з яких позивачеві належить лише 35, 75 кв.м. будинку та 493,5 кв.м. комплексу.

Відтак, відповідачем безпідставно включено до бази оподаткування об`єкт -житловий будинок в розмірі 35, 75 кв.м, оскільки такий не підлягає оподаткуванню, адже не перевищує 500 м2.

При цьому, суд вказує, що через включення даного житлового будинку до загальної площі оподаткування податковим органом застосовано пп.266.7.1-1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, та нараховано 25 000 грн. Разом з тим, як зазначалось вище, площа житлового будинку належного на праві власності позивачеві складає лише 35, 75 грн., що не перевищеє 500 кв.м., відповідно, безпідставно нараховано 25 000 грн. податку на нерухоме майно та 59, 45 грн., які нараховані на житлову площу 35, 75 кв.м. А отже, в даній частині спірне рішення є протиправним та підляє скасуванню.

Разом з тим, нежитлове приміщення, що розташовано по АДРЕСА_1 площею 493,5 , яке належить позивачеві на праві власності підлягає оподаткуванню за ставкою 0,2, відповідно, податок на нерухоме майно підлягає нарахуванню на цю площу та складає 4 663, 58 грн., виходячи із наступного розрахунку: 493,5 кв.м.х 0, 2 ставки (9, 45 грн.). А отже, в частині нарахування податку на нерухоме майно на суму 4663, 58 грн. рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Також суд відхиляє посилання позивача висновки, викладені у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №0240/2903/18-а, оскільки в ній встановлено, що об`єкт оподаткування складається з об`єктів житлової та не житлової нерухомості, які підлягають оподаткуванню за різними ставками податку. У вказаному рішенні, суд дійшов висновку про те, що податковий орган безпідставно включив до бази оподаткування площу житлового будинку, яка є меншою за граничні розміри визначені п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

У досліджуваному ж спорі податковий орган здійснив нарахування податку на об`єкти нежитлової та житлової нерухомості за однією ставкою, що є відмінним від підстав позову у справі №0240/2903/18-а.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 908 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 788, 23 грн. (86,81% задоволених вимог). пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 17.03.2021 р. №0-0202 в частині нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 25 059, 45 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір в сумі 788, 23 (сімсот вісімдесят вісім гривень 23 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 )

Головне управління ДПС у Вінницькій область (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.04.2022 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна