Справа № 380/5583/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року

справа №380/5583/22
провадження № П/380/5618/22
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Ганича І.М., представника відповідача Хирі В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
24.03.2022 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» (тип А) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» 7 прикордонного Карпатського загону капітана ОСОБА_2 з вимогою визнати протиправним та скасування рішення від 13.03.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянином України, який досяг 16-річного віку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим (а.с.1-2,51-52), що оскаржуваним рішенням відмовлено ОСОБА_1 у перетині державного кордону на виїзд з України у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей щодо тимчасового обмеження у праві виїзду з України відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у цивільній справі №2-13308-10. Позивач стверджує, що не має заборгованості АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками банку. Повідомляє, що оскаржене рішення перешкоджає йому як батьку трьох неповнолітніх дітей (2007, 2008, 2012 р.н.) реалізувати намір перетнути кордон та виїхати за межі України у зв`язку із воєнним станом.

Ухвалою від 31.03.2022 суд на підставі статті 48 КАС України за згодою позивача замінив первісного відповідача належним військовою частиною НОМЕР_1 (інша назва - 7 прикордонний Карпатський загін Державної прикордонної служби України; далі - відповідач).

Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з мотивів безпідставності позовних вимог (а.с.40-42). Повідомив, що 13 березня 2022 року в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Хребене» на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього громадянина України тимчасово обмежено у праві виїзду з України, про що в базі даних Державної прикордонної служби України наявні відповідні відомості (ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 у цивільній справі №2-13308-10 позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»). Тому начальником 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» (тип А) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» 7 прикордонного Карпатського загону капітаном ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону України позивачу.

Суд заслухав промови учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази і встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , що знаходиться в Чугуївському районі Харківської області (а.с.4). Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей (2007, 2008, 2012 р.н.; а.с.5-7).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

13 березня 2022 року ОСОБА_1 прибув в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Хребене» з метою виїзду з України.

В процесі здійснення прикордонного контролю посадовою особою відповідача з`ясовано, що базі даних Державної прикордонної служби України наявні відомості (а.с.43) про те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2010 у цивільній справі №2-13308-10 ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду з України відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». З огляду на цю інформацію начальник 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» (тип А) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» 7 прикордонного Карпатського загону капітан Головченко І.О. прийняв «Рішення про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку» від 13.03.2022. Це рішення вручене позивачу під розписку 13.03.2021.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII (далі Закон 3857-XII). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону 3857-ХІІ визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно частини 3 статті 6 Закону 3857-XII тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року № 661-IV. Пунктом 10 статті 20 Закону 661-IV визначено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право створювати і використовувати в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі у боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції інформаційні системи, у тому числі банки даних щодо осіб, які перетнули державний кордон України, осіб, які вчинили правопорушення, протидію яким віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України, недійсних, викрадених і втрачених документів на право виїзду за кордон та в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно пункту 5 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.09.2008 №810 зареєстрованого в Міністерстві юстиції 7 листопада 2008 р. за №1086/15777 система «Гарт-1» створюється і використовується в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі в боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції з метою своєчасного та достовірного інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності підрозділів та органів Державної прикордонної служби України для здійснення ними заходів із запобігання і недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, посилення контролю за додержанням правил в`їзду, виїзду, перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, а також виконання інших завдань у правоохоронній сфері згідно із законодавством. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.09.2008 № 810 зареєстрованого в Міністерстві юстиції 7 листопада 2008 р. за №1086/15777 власником системи "Гарт-1" та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 №1710-VI (далі Закон 1710).

Частиною першою та другою статті 7 Закону 1710 визначені умови прикордонного контролю осіб, відповідно до яких:

1. Паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

2. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Частиною 1 статті 14 Закону 1710-VI визначено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2013 №280 затверджено Порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон. Відповідно до пункту 17 цього Порядку, виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

Послідовність дій уповноважених службових осіб органів охорони державного кордону у разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких виконуються доручення уповноважених державних органів, і визначення взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, що надали доручення визначено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2017 №535, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2017 року за №1091/30959, яким затверджено Порядок дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення (далі Порядок 535).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку 535 доручення надсилаються до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби (далі - Головний центр) та беруться до виконання відповідно до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280. Обробка інформації (уведення, записування, зчитування, зберігання, знищення, приймання, передавання) та формування баз даних відомостей про осіб, стосовно яких є доручення (далі - оперативні бази даних), здійснюються тільки з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України (далі - система «Гарт-1»), яка функціонує відповідно до Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2008 року № 810, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2008 року за № 1086/15777. Відомості про особу вводяться для перевірки наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби з паспортних документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства із застосуванням приладів для автоматичного зчитування машинозчитуваної зони паспортних документів (паспортрідерів), у тому числі й з електронних чипів, що містять інформацію про власника, зокрема й інформацію про його біометричні дані, а в разі відсутності таких приладів чи даних у машинозчитуваній зоні - уручну.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

- доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, яку тимчасово обмежено в праві виїзду з України;

- передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

2) старший прикордонних нарядів:

- повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про тимчасове обмеження в праві виїзду з України виявленій особі;

- невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

- відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України «Про прикордонний контроль», або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форма якого наведена в додатку 4 до Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367 (зі змінами);

- повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України;

- організовує та забезпечує вибуття особи за межі пункту пропуску;

- про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові зміни ВУС органу охорони державного кордону;

3) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону;

4) начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

При прийнятті рішення та оцінці аргументів сторін суд керується такими мотивами:

аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що посадові особи ДПС України при здійсненні прикордонного контролю громадян України, що бажають виїхати закордон, серед іншого мають повноваження та обов`язок перевіряти таких громадян з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби на предмет наявності або відсутності підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. При цьому до повноважень посадової особи, що здійснює прикордонний контроль, не входить перевірка обґрунтованості чи законності запровадження компетентним державним органом (напр., судом) такого обмеження.

Відповідач надав суду належні та достатні докази (а.с.43) того, що судовим рішенням щодо позивача запроваджено заборону виїзду з України та надано відповідне доручення ДПС України шляхом надіслання відомостей про цю заборону у відповідну базу даних. З огляду на це дії начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» (тип А) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» 7 прикордонного Карпатського загону капітана ГОЛОВЧЕНКА Івана Олександровича щодо винесення рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянином України, який досяг шістнадцятирічного віку є такими, що ґрунтуються на нормам чинного законодавства, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, а тому позовні вимоги про скасування цього рішення є безпідставними.

Щодо наданих представником позивача доказів (довідки банку, відомості Мінюсту щодо наявності відкритих щодо позивача виконавчих проваджень), то такі можуть підтвердити обставини (відсутність заборгованості перед банком тощо), що не входять предмет доказування у цій справі. Позивач вправі та повинен надавати такі докази органу, який наклав обмеження на його виїзд закордон з метою зняття обмеження. Разом з тим, такі докази є неналежними у спорі щодо правомірності оскарженого рішення.

Оцінюючи твердження позивача про те, що він є батьком трьох неповнолітніх дітей та вправі виїхати закордон під час дії воєнного стану, а також твердження представника позивача про те, що оскаржене рішення перешкоджає позивачу доправити його дітей до їх матері, що проживає закордоном, суд керується такими мотивами:

- підставою прийняття оскарженого рішення є наявність заборони суду на виїзд позивача закордон, тому наявність чи відсутність у нього неповнолітніх дітей не має в контексті спірних правовідносин жодного значення;

- місто Львів, де зараз перебуває позивач та його діти, порівнюючи з їх постійним місцем проживання, є відносно безпечним, тому мати дітей може прибути в Україну та виїхати з ними закордон, якщо це входить в плани батьків неповнолітніх дітей.

З огляду на наведені мотиви суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з мотивів їх безпідставності.

Враховуючи висновок суду по суті заявлених вимог понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

Повне рішення виготовлене 15.04.2022.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що постановив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Москаль Р.М.