Справа № 120/19914/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 р. Справа № 120/19914/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему "Електронний суд" до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Савчука М.В., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17.09.2021 за № 33 про відмову у перерахунку пенсії позивачу та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу з 01.09.2020 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом зарахування до загального стражу період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 13.11.1998 по 13.11.2019.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши до заяви ряд необхідних документів, яких раніше було недостатньо для призначення пенсії на піставі первинної заяви від 25.08.2020. Однак рішенням від 17.09.2021 за № 33 відповідач надав відмову у перерахунку пенсії через відсутність призначеної пенсії, яка б підлягала перерахунку.

Позивач вважає рішення пенсійного органу протиправним, а тому звертається до суду з позовом про його скасування та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати йому пенсію за віком з 01.09.2020 шляхом зарахування до загального трудового стражу періоду здійснення підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем з 13.11.1998 по 13.11.2019.

Ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України. Судом встановлено, що при зверненні до суду через підсистему "Електронний суд" представник позивача не надав суду доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів. Відтак позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

12.01.2022 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 20.01.2022 відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, вказаною ухвалою вирішено витребувати у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.

16.02.2022 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Як зазначає відповідач, страховий стаж позивача складає 24 роки 6 місяців 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Відповідач вказує на те, що 14.09.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про "допризначення пенсії у зв`язку з наданими додаткових документів", додавши до заяви уточнюючу довідку Головного управління ДПС у Вінницькій області. Однак, на думку відповідача, допризначення пенсії є видом перерахунку вже призначеної пенсії, тоді позивачу пенсія за віком не призначалася. При цьому відповідач зауважує, що рішенням від 03.07.2021 за № 33 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Таким чином, відповідач зазначає, що оскільки пенсія позивачу не призначалася, то здійснення її перерахунку є неможливим. Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 33 від 17.09.2021 є правомірним.

На виконання вимог суду відповідач надав копію пенсійної справи позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою, другою статті 26 вказаного Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Водночас законних підстав для зупинення провадження у цій справі не встановлено.

З огляду на викладене та враховуючи, що учасники справи до введення на території України воєнного стану скористалися (або мали можливість скористатися) своїм правом на подання заяв по суті справи, суд доходить висновку про відсутність правових перешкод для ухвалення рішення у цій справі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 25.08.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. До заяви позивач додав ряд необхідних документів.

Рішенням від 01.09.2020 № 72 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, до загального стажу позивача не було зараховано період його роботи з 23.09.1985 по 05.01.1998, згідно з записами у трудовій книжці за № № 9-10, з посилання на відсутність на відтиску печатки ідентифікаційного коду підприємства, що є обов`язковим реквізитом на печатці підприємства згідно з пунктом 7 Положення про єдиний державний реєстр підприємства та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 22.01.1996. Крім того, у рішенні відповідач зазначив, що за відповідний період відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків в системі персоніфікованого обліку.

Не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу, 18.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом про його скасування та зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача період з 23.09.1985 по 05.01.1998, а також призначити та виплачувати йому пенсію за віком починаючи з 01.09.2020.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі № 120/1322/21-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.09.2020 № 2 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 23.09.1985 по 05.01.1998 з урахуванням правових висновків суду у даній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувало до загального стажу позивача період роботи з 23.09.1985 по 05.01.1998.

Втім, рішенням від 03.07.2021 за № 33 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду через відсутність необхідного страхового стажу 27 років.

Вказане рішення позивач у встановленому законом порядку не оскаржив, тобто погодився з його законністю та висновками пенсійного органу про недостатність страхового стажу для призначення пенсії.

Зібравши додаткові документи, 14.09.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в якій попросив "допризначити пенсію у зв`язку з наданням додаткових документів". Водночас до заяви позивач додав довідку Головного управління ДПС у Вінницькій області від 14.09.2021 за № 1206/02-32-50-02-09 про те, що ФОП ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області з 13.11.1998 по 13.11.2019, а також довідку форми ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" за період 2012-2021 рр.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 33 від 17.09.2021 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії через відсутність призначеної пенсії, яка б підлягала перерахунку. Відповідач зазначив, що 14.09.2021 ОСОБА_1 звернувся через систему Вебпортал із заявою про проведення перерахунку пенсії шляхом допризначення у зв`язку з додатково наданими документами. Крім того, відповідач вказав, що допризначення пенсії є одним з видів перерахунку вже призначеної пенсії. Проте рішенням від 03.07.2021 № 33 заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Додатково пенсійний орган повідомив, що для винесення рішення щодо права на призначення пенсії з урахуванням додатково наданих документів ОСОБА_1 необхідно звернутися із заявою про призначення пенсії.

Позивач вважає протиправним вищевказане рішення пенсійного органу, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

За приписами частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

З аналізу наведених норм вбачається, що Порядок № 22-1 встановлює чіткий перелік заяв, які подаються заявником до пенсійного органу. Більше того, вказаним Порядком затверджено і бланки таких заяв.

Крім того, заявники можуть звернутися як особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, так і шляхом подання заяви через Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Порядок надання послуг Пенсійним фондом України в електронній формі передбачений Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 (далі Положення № 13-1).

В силу приписів пункту 1 Розділу IV Положення № 13-1 надання органами Пенсійного фонду послуг в електронній формі здійснюється з використанням технологій віддаленого доступу (вебтехнологій) та автоматизованої передачі і обробки інформації і включає: реєстрацію користувачів електронних послуг на вебпорталі; доступ до розміщеної на вебпорталі інформації; доступ для користувача електронної послуги до інформації про стан відомостей про застраховану особу, пенсійних виплат, стан відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, стан взаєморозрахунків за зобов`язаннями платника (за умови підтвердження ідентифікації особи, що одержує доступ, шляхом реєстрації особи в базі даних вебпорталу); замовлення та отримання в електронному вигляді довідок та/або витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру з використанням перевірочних кодів (для користувачів, які зареєстровані на вебпорталі та ідентифіковані за допомогою кваліфікованого електронного підпису); подання користувачем електронних послуг через вебпортал з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID заяв, передбачених абзацом другим пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, та заяви про підтвердження стажу роботи відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів); замовлення послуги інформування за допомогою СМС-повідомлення; взаємодію користувача електронної послуги з органами Пенсійного фонду з питань: заповнення бланків заяви, скарги, пропозиції, запиту в електронній формі; стану розгляду заяв, скарг, пропозицій, запитів, поданих в електронній формі; подання запитів для підготовки в паперовій формі довідок, інших документів, які заявник одержує під час особистого звернення до органів Пенсійного фонду; попереднього запису на прийом в органі Пенсійного фонду; одержання іншої необхідної довідкової інформації (місцезнаходження, телефони органів Пенсійного фонду, новини тощо).

Пунктом дев`ятим Розділу IV Положення № 13-1 передбачено, що бланки заяв, передбачених Порядком № 22-1 розміщуються на вебпорталі Пенсійного фонду України:

- у форматі, придатному для роздрукування або відображення даних, які він містить, електронними засобами для подальшого заповнення вручну або на комп`ютері користувача електронної послуги та подачі цих документів особисто до органів Пенсійного фонду або поштою;

- у форматі, який передбачає можливість заповнення бланка документа в електронній формі (на вебпорталі) Пенсійного фонду України для подальшого надсилання цього документа безпосередньо за допомогою засобів вебпорталу. При цьому забезпечується обробка відповідного документа лише за умови коректного заповнення усіх обов`язкових полів бланка цього документа.

Разом із бланками документів розміщується зразок для заповнення (формат.rtf) та пояснення щодо його заповнення.

При цьому для подання заяви про призначення пенсії через Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України необхідно обрати тип послуги. Вебпортал передбачає можливість подання в електронному вигляді заяви про призначення пенсії або перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що 25.08.2020 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, в якій просив призначити йому пенсію і у графі "вид пенсії" вказав "за віком".

Таку заяву Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуло як заяву про призначення пенсії і прийняло відповідне рішення за № 33 від 03.07.2021, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу (27 років).

Зазначене рішення набуло чинності, доказів його оскарження (скасування) у визначеному законом порядку суду не надано.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що розгляд по суті заяви позивача від 25.08.2021 про призначення пенсії за віком завершився прийняттям рішення за № 33 від 03.07.2021, з правомірністю якого позивач погодився.

14.09.2021 через Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в якій позивач просив призначити пенсію за віком, але при цьому у графі "вид пенсії" зазначив "допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами".

Приймаючи вказану заяву до розгляду, відповідач розцінив її як заяву про перерахунок вже призначеної пенсії, а тому оскарженим рішенням від 17.09.2021 за № 33 відмовив позивачу в перерахунку пенсії через відсутність призначеної пенсії, яка б підлягала перерахунку.

Проте суд вважає помилковим тлумачення відповідачем заяви позивача від 14.09.2021 як заяви про перерахунок пенсії шляхом допризначення у зв`язку з додатково наданими документами. Суд зауважує, що в заяві позивач чітко просив пенсійний орган саме призначити пенсію за віком: у графі "прошу пенсію:" зазначено "ПРИЗНАЧИТИ".

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що оскільки пенсія позивачу не призначалася, то здійснити її перерахунок неможливо.

Між тим, на думку суду, у такому разі відповідач був зобов`язаний розглянути заяву позивача від 14.09.2021 саме як заяву про призначення пенсії за віком, з урахуванням додатково поданих документів для вирішення цього питання.

Тому твердження відповідача щодо недотримання позивачем встановленого порядку звернення за призначенням пенсії з тих мотивів, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, суд відхиляє як безпідставні, адже зміст заяви позивача та попередня історія взаємовідносин сторін очевидно давала змогу оцінити наміри заявника.

Отже, надавши позивачу відмову у розгляді його заяви по суті, відповідач тим самим допустив надмірний формалізм та порушив законні права та інтереси особи, гарантовані державою.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 540/2496/19.

Враховуючи наведен, рішення відповідача за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком суд визнає необґрунтованим, тобто таким, що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та непропорційним, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, беручи до уваги встановлені обставини справи, за результатами вирішення цієї справи суд не вбачає достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з призначення позивачу пенсії за віком.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що відповідач неналежно розглянув заяву позивача від 14.09.2021 про призначення пенсії за віком та прийняв протиправне рішення від 17.09.2021 за № 33.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду справи суд не може вдатися до оцінки наявності/відсутності підстав для зарахування до загального стражу позивача періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 13.11.1998 по 13.11.2019, а також для призначення пенсії за віком, оскільки це питання не було предметом розгляду самим відповідачем як уповноваженим суб`єктом владних повноважень.

Разом з тим суд вважає, що у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачу пенсії вважається не закінченою і відповідач, реалізуючи свої дискреційні повноваження, зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 14.09.2021 як заяву про призначення пенсії за віком та прийняти рішення по суті цього питання, з урахуванням всіх наявних в пенсійного органу документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області № 33 від 17.09.2021 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.09.2021 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача належить стягнути половину понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 454,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас суд зауважує, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" та заявлених позовних вимог, звертаючись до адміністративного суду з цим позовом позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн (як за одну позовну вимогу немайнового характеру).

Натомість, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 20.12.2021, позивач сплатив судовий збір в розмірі 910,00 грн.

Таким чином, позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Однак згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України переплачена сума судового збору може бути повернута за ухвалою суду тільки на підставі клопотання особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 33 від 17 вересня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 );

2) представник позивача: адвокат Савчук Микола Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );

3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Судове рішення складено 13.04.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович