Справа № 560/8813/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/8813/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

11 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, в якому просив:

-визнати протиправними дії Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.03.2016 та в період з 10.01.2017 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року;

-зобов`язати Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.03.2016 та в період з 10.01.2017 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.03.2016 та в період з 11.01.2017 по 01.03.2018;

-зобов`язано Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 12.03.2016 року та в період з 11.01.2017 року по 01.03.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач в частині задоволення позову подав апеляційну скаргу.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Зокрема, скаржник вказує на те, що розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743 "Щодо окремих питань грошового забезпечення", визначено, що військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, виплата індексації проводиться за всі періоди, за які військовослужбовці мали право на виплату індексації, але її не отримали, а особам з числа колишніх військовослужбовців-за письмовим зверненням.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) №90-ос від 12.03.2021, то індексація останньому виплачена саме в/ч НОМЕР_1 .

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки від 26.07.2021 № 590, проходив військову службу у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького у період з 04.08.2012 по 12.03.2016 та у період з 11.01.2017 по 08.10.2020.

Згідно витягу з наказу начальника 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.03.2021 № 90-ОС позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату індексації грошового забезпечення.

За результатами розгляду заяви, Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького листом від 23.06.2021 № 11/М-111/3032 повідомила ОСОБА_1 , що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2016 та в період з січня 2017 року по березень 2018 року Національною академією не проводилася. При цьому, зазначено, що згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 березня 2020 року № Т/116-1743 виплата індексації грошового забезпечення проводиться за останнім місцем служби при звільненні з військової служби.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в оскаржуваній відповідачем частині, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Зі змісту частини 2 та 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" слідує, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року №1282-ХІІ (надалі по тексту - Закон №1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) та 103 відсотка (після 01.01.2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

П.11 Порядку № 1078 врегульовано, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

П. 4 Порядку № 1078 унормовано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі мав право на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 12.03.2016 та 11.01.2017 по 01.03.2018.

Дана обставина не заперечується і відповідачем, однак останній вказує на те, що позивача звільнено з військової служби на підставі наказу Краматорського (11) прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) №90-ос від 12.03.2021, а тому індексація має йому виплачуватися саме в/ч НОМЕР_1 . При цьому, стверджує, що такі виплати ОСОБА_1 за спірний період здійснювалися.

З метою з`ясування всіх обставин у справі, судом апеляційної інстанції ухвалою від 06.01.2022 зокрема зобов`язано Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького надати суду належним чином засвідчені копії: розпорядження Адміністрації ДПСУ від 03.03.2020 року № Т/116-1743 "Щодо окремих питань грошового забезпечення"; наказу щодо припинення ОСОБА_1 проходження військової служби у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького; інформацію про виплачені позивачу при звільненні з військової служби кошти, в тому числі індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 01.01.2016 по 12.03.2016 та з 10.01.2017 по 01.03.2018 (у інформації має бути зазначено дати виплати відповідних коштів, а також розшифрування відповідних сум), а позивачу запропоновано надати суду обґрунтовані пояснення щодо отримання ним індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 01.01.2016 по 12.03.2016 та з 10.01.2017 по 01.03.2018 з урахуванням доводів апеляційної скарги.

На виконання вищезазначеної ухвали, відповідачем надано суду копію розпорядження голови Адміністрації ДПСУ С.Дейнеко від 03.03.2020 року № Т/116-1743 "Щодо окремих питань грошового забезпечення" для начальників органів ДПСУ за змістом якого запропоновано військовослужбовцям, які звільняються з військової служби виплату індексації проводити за всі періоди, за які військовослужбовці мали право на виплату індексації, але її не отримали, а особам з числа колишніх військовослужбовців-за письмовим зверненням.

Також скаржником надано суду копії витягів із наказу Ректора Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького від 09.03.2016 №112-ВВ "Про особовий склад", згідно якого ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів грошового забезпечення з 12.03.2016, в зв`язку з закінченням навчання та від 30.09.2020 №706-ОС "Про особовий склад", згідно якого ОСОБА_1 звільненого з посади курсового офіцера України наказом від 18.09.2020 №909-ОС, виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення.

Крім того, до апеляційної скарги долучено копію довідки в/ч НОМЕР_1 про виплату ОСОБА_1 індексації за період з вересня 2012 року по 12.03.2021 року.

В той же час, колегією суддів із наявної в матеріалах справи інформаційної довідки від 15.03.2021 №12/209, виданої в/ч НОМЕР_1 вбачається, що з 01.01.2016 по 12.03.2016 та з 10.01.2017 по 01.03.2018 позивач перебував на службі у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (в/ч 9951).

А отже, виходячи із п.6 Порядку 1078 розрахунок індексації грошового забезпечення та його виплата є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. І саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Частиною 1 ст.77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ненарахування та невиплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.03.2016 та в період з 11.01.2017 по 01.03.2018 є протиправною, а тому слід зобов`язати Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 12.03.2016 року та в період з 11.01.2017 року по 01.03.2018 року.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Ватаманюк Р.В. Залімський І. Г.