Справа № 320/7614/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року справа № 320/7614/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда (далі - відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 64841958 про стягнення з боржника основної винагороди від 15.03.2021, якою стягнуто з позивача як з боржника основну винагороду приватного виконавця в сумі 9174,02 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною, так як відповідач самоправно, необґрунтовано, протиправно виніс її та нарахував собі основну винагороду в сумі 9174,02 долари США, виходячи з розміру 10 % від суми заборгованості позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором, яка становить 91740,21 доларів США та взагалі не є вартістю належного позивачу нежитлового приміщення. При цьому в резолютивній частині рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, вартість належного позивачу нежитлового приміщення не вказано.

Позивач також зазначає, що вона взагалі не була ні позичальником, ні поручителем, ні заставодавцем за кредитним договором, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» і ОСОБА_2 .

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначає, що чинним законодавством України встановлено прямий обов`язок приватного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення з боржника основної винагороди, навести розрахунок та зазначити порядок стягнення основної винагороди.

Оскільки рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, має майновий характер та полягає у зверненні стягнення на майно боржника з метою задоволення грошових вимог стягувача - Акціонерного товариства «Універсал Банк», відповідачем здійснено розрахунок основної винагороди приватного виконавця у вигляді відсотка від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, у порядку, встановленому законом.

Таким чином, відповідач вважає, що оскаржувана постанова від 15.03.2021 винесена ним у виконавчому провадженні №64841958 у чіткій відповідності до вимог законодавства, права позивача діями та рішеннями відповідача не порушені.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі №320/7614/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями статті 287 КАС України, витребувано докази по справі від позивача та відповідача.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Відтак, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

03.09.2020 Броварський міськрайонний суд Київської області своїм рішенням у цивільній справі №361/6385/18:

- задовольнив позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання майна предметом іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів;

- визнав нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна , власник ОСОБА_1 , підстава набуття права власності: договір дарування від 20.12.2012) - предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним 18.12.2007 між іпотекодержателем Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступник ПАТ «Універсал Банк») і іпотекодавцем ОСОБА_2 в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №BL955 від 18.12.2007, укладеним між кредитором Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступник ПАТ «Універсал Банк») і позичальником ОСОБА_2 ;

- в рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед кредитором Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» за додатковою угодою №BL955/K-1 від 18.12.2007 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL955 від 18.12.2007 в сумі 91740,21 доларів США звернув стягнення на предмет іпотеки - вказане нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна , власник ОСОБА_1 ) - шляхом реалізації з прилюдних торгів;

- стягнув з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код 21133352, МФО 322001) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.).

Постановою Київського апеляційного суду від 08.12.2020 у цивільній справі №361/6385/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2020 - без змін.

Відповідно до статті 273 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ураховуючи викладене, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2020 у цивільній справі №361/6385/19 набрало законної сили 08.12.2020.

25.02.2021 Броварський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у цивільній справі №361/6385/18.

15.03.2021 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Моххамед виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрив виконавче провадження №64841958 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області №361/6385/18 від 25.02.2021.

Відповідно до пункту 3 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64841958 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Моххамед постановив стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця в розмірі 9174,02 долари США.

15.03.2021 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Моххамед виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64841958, відповідно до якої постановив стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у сумі 9174,02 долари США, яка розрахована як 10% від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, тобто 91740,21 доларів США х 10 %.

Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2021 у цивільній справі №361/6385/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 08.12.2020 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання майна предметом іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів.

Не погоджуючись із рішенням суб`єкта владних повноважень про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64841958, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Приписами частин першої та другої статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно з вимогами частини першої статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За приписами статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За приписами частини п`ята статті 31 Закону №1403-VIII передбачено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону №1403-VIII).

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016 (далі - Порядок № 643).

Пунктом 19 Порядку № 643 в редакції, чинній на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди, визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду в розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, приватний виконавець нараховує основну винагороду в розмірі 10 відсотків суми заборгованості із сплати аліментів у порядку, встановленому Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі вісьмох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Приписами частини другої статті 74 Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми, зазначеної у виконавчому документі. Стягнення основної винагороди законодавцем пов`язується саме з початком примусового виконання. При цьому, за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів із примусового виконання виконавчого документу, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання виконавчого документу, та стягується з боржника у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум.

При цьому частиною сьомою статті 31 Закону №1403-VIII передбачено обов`язок приватного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди.

Для правильної оцінки правомірності постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця, визначеної у вигляді відсотка, винесеної приватним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, необхідно встановити предмет виконавчого провадження (стягнення сум чи передача майна за виконавчим документом).

Суд зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, а тому слід перевірити механізм розрахунку, застосованого приватним виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа, адже частиною четвертою статті 31 Закону №1403-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

При цьому, частиною п`ятою цієї ж статті установлено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 (справа №160/5321/20).

Судом встановлено, що відповідно до резолютивної частини рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2020 у цивільній справі №361/6385/18, яке набрало законної сили 08.12.2020, та, як наслідок, предметом виконавчого провадження №64841958 є стягнення предмету іпотеки - нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна , власник ОСОБА_1 ) - шляхом його реалізації з прилюдних торгів у рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед кредитором Акціонерним товариством «Універсал Банк» за додатковою угодою №BL955/K-1 від 18.12.2007 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL955 від 18.12.2007 в сумі 91740,21 доларів США, тобто стягнення сум, отриманих від реалізації предмета іпотеки, з позивача, як боржника за виконавчим листом Броварського міськрайонного суду Київської області №361/6385/18 від 25.02.2021, на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк».

Судом також встановлено, що відповідач у своїй постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64841958 постановив стягнути з позивача, як боржника за виконавчим листом Броварського міськрайонного суду Київської області №361/6385/18 від 25.02.2021, основну винагороду приватного виконавця в розмірі 9174,02 долари США, яка розрахована як 10% від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, тобто 91740,21 доларів США х 10 %.

При цьому суд зазначає, що сума в 9174,02 долари США не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання відповідачем виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області №361/6385/18 від 25.02.2021, а може бути й меншою або взагалі відсутньою в силу частини п`ятої статті 31 Закону №1403-VIII (у випадку неповного виконання або ж невиконання відповідачем відповідного виконавчого документа).

Отже, суд доходить висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64841958 діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з дотриманням всіх інших принципів, зазначених у статті 2 КАС України, що унеможливлює задоволення адміністративного позову про визнання протиправною та скасування такої постанови у виконавчому провадженні №64841958.

Позивачем не доведено суду обґрунтованості заявлених позовних вимог та того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв усупереч вимогам чинного законодавства України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда про стягнення з боржника основної винагороди від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64841958 слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 15.03.2021 у виконавчому провадженні №64841958 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 14.04.2022 р.

Суддя Кушнова А.О.