Справа № 240/20123/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20123/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

11 квітня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Коростишівської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 від 17.08.2021;

- зобов`язати Коростишівську міську раду надати йому повну інформацію на його запит від 17.08.2021.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач у поданій заяві від 02.03.2022 заперечив проти доводів позивача та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року без змін.

Враховуючи, що предметом оскарження є рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційний розгляд справи, відповідно до приписів п 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до положень Закону України "Про запит на публічну інформацію" ОСОБА_1 подав до Коростишівської міської ради запит на інформацію, в якій просив надати інформацію щодо отримання звернення від 01.12.2020 №59/8 депутату від політичної партії "Батьківщина" ОСОБА_2 .

Запит надісланий відповідачу електронним відправленням 17.08.2021.

Як зазначає позивач, листом Коростишівської міської ради від 19.08.2021 його проінформовано щодо порядку реєстрації запитів і звернень, що надійшли на розгляд міської ради.

Крім того, повідомлено, що депутати міської ради не є посадовими особами органу місцевого самоврядування. Разом з тим, позивачу надано адреси електронної пошти для листування з депутатами міської ради.

Позивач, вважаючи протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на його запит звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надання відомостей про отримання звернення від 01.12.2020 №59/8 депутату від політичної партії депутату від політичної партії "Батьківщина" ОСОБА_2 , не входить до повноважень відповідача, оскільки такий не є посадовою особою місцевого самоврядування. Крім того, звернення позивача №59/4 від 01.12.2020 спрямоване саме до депутата, а не до міської ради.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються приписами Закону України "Про звернення громадян".

Так, відповідно до ст. 1 вказаного Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В свою чергу, ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", надає визначення поняттю "пропозиції" (зауваження), що означає звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (ст. 5 Закону України "Про звернення громадян").

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Тобто, судова колегія зауважує, що звернення із заявою породжує право на її розгляд у громадянина, який звернувся, та обов`язки щодо її розгляду у особи, до якої звернулися.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.08.2021 року позивач звернувся з відповідним запитом на інформацію до Коростишівської міської ради, в якому просив надати інформацію щодо отримання звернення від 01.12.2020 №59/4 депутату від політичної партії "Батьківщина" ОСОБА_2 .

У відповідь на поданий запит, відповідачем повідомлено позивача, про те, що реєстрація запитів і звернень, що надійшли на розгляд до міської ради здійснюється загальним відділом централізовано, а депутати міської ради не є посадовими особами місцевого самоврядування.

Разом з тим, із заявою від 01.12.2020 №59/4 зверталися не громадянин ОСОБА_1 , як фізична особа, а громадська організація "Проти придурків та ідіотів", головою якої є ОСОБА_1 , оскільки направлена на електронну адресу Коростишівської міської ради заява від 01.12.2020 №59/4, була підписана ОСОБА_1 саме як головою громадської організації "Проти придурків та ідіотів".

Окрім того, уваги заслуговує той факт, що із вказаною заявою громадська організація "Проти придурків та ідіотів" зверталася не до Коростишівської міської ради, а конкретно до депутата Коростишівської міської ради від політичної партії "Батьківщина" ОСОБА_2 , на користь чого свідчить звернення, зазначене у змісті заяви.

До того ж, зі змісту заяви від 01.12.2020 року чітко вбачається, що саме громадська організація "Проти придурків та ідіотів" в особі її голови ОСОБА_1 являється автором даного звернення, що в повному обсязі спростовує доводи апелянта про подання даного звернення саме громадянином ОСОБА_1 як фізичною особою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у Коростишівської міської ради не виникло обов`язку повідомляти позивача про розгляд заяви громадської організації "Проти придурків та ідіотів" від 01.12.2020 №59/4.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Відповідач - суб`єкт владних повноважень (п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства (п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Тобто, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Так, у постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року по справі №800/541/16 зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Коростишівська міська рада не порушувала прав та законних інтересів позивача, як громадянина та відсутнє порушення його прав, свобод та інтересів саме Коростишівською міською радою щодо розгляду звернення громадської організації "Проти придурків та ідіотів" від 01.12.2020 №59/4, а отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами, а тому не потребують детальної відповіді на кожен аргумент.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

В контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.