Справа № 600/345/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду

15 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа №600/345/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 (далі позивач) просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 11380,23 грн.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 (Чернівецьке облуправління Ощадбанку Філія №047; ТВБВ 10025/047; МФО 356334; ІНН ) грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 11380,23 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

29.03.2022 року до суду від відповідача надійшла заява про залишення позову без руху з підстав пропуску строку звернення позивачем до суду. В обґрунтування поданої заяви представник відповідача вказує, що як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2019 р. № 182 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. У справі, що розглядається, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення компенсації за вартість неотриманого речового майна, який подано до суду 14.01.2022 р., тобто з пропуском місячного строку, а саме з пропуском строку звернення до суду понад 2 роки з дня звільнення, не зазначивши підстав для поновлення цього строку.

Окрім цього, у відзиві на позов представник відповідача просив залишити позов без розгляду з аналогічних причини, а саме у зв`язку із пропуском строку звернення позивачем до суду.

Ухвалою суду від 01.04.2022 року у задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовлено; заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без руху задоволено; позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Підставою для залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження слугувало те, що з позовом про оскарження дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 11380,23 грн., позивач звернувся з порушенням, визначеного КАС України строку.

11.04.2022 року на усунення недоліків позовної заяви представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, в якому вказує, що позивач звернувся до суду лише 18 грудня 2022 року, оскільки не міг самостійно звернутися з позовом до суду, а адвокат для надання безоплатної вторинної правової допомоги був призначений лише 05.01.2022 року, що стверджується дорученням Чернівецького місцевого центу надання безоплатної вторинної правової допомоги. Крім того, позивач дізнався про своє порушене право на отримання компенсації лише 20.12.2021 року, що стверджується листом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 20.12.2021 року №512228. Таким чином, з документів доданих до позовної заяви вбачається, що позивачем не пропущений строк звернення до суду.

Розглянувши заяву представника позивача, подане на усунення недоліків позовної заяви, проаналізувавши доводи позивач, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 9 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; та інше.

У силу статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд зазначає, що крім наявних прав учасники справи наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 11380,23 грн.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2019 р. № 182.

Дійсно, суть заявлених позовних вимог не полягає у оскаржені наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2019 р. № 182, яким ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Однак, як наголошено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 01.04.2022 року, позивач, після звільнення його зі служби та як наслідок проведення з ним повного розрахунку при звільненні повинен був бути обізнаний із порушенням його прав в частині не виплати йому грошової компенсації за неотримане речове майно.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду вказав на те, що необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 р. №340/1019/19).

В ухвалі про залишення позову без руху від 01.04.2022 року суд вказав позивачеві на недоліки позовної заяви, а саме на пропуск строку звернення до суду. Однак представником позивача, до заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду не надано суду жодних доказів, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій щодо звернення до суду у встановлений строк.

Доступ до правосуддя не може бути безумовним, оскільки його часові рамки обумовлені певними строками. Відтак, поновлення строку звернення до суду за наведених представником позивача причин його пропуску призведе до порушення принципу правової визначеності в правовідносинах, що є невід`ємною складовою верховенства права.

При цьому суд вважає за необхідним навести правову позицію Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 04 липня 2019 року у справі №821/2/18, згідно якої предмет у зазначеній категорії справ, належать, до категорії справ щодо проходження публічної служби, однак безпосередньо стосується порушення майнових прав особи, яке пов`язане зі звільненням з публічної служби.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, в якості гарантій соціального і правового захисту військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. До таких гарантій належить і продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, визначене статтею 91 вищевказаного Закону, в тому числі і речове забезпечення військовослужбовців або грошова компенсація вартості за неотримане речове майно. Дана компенсація не входить до складу грошового забезпечення та до виплат, які б належали позивачу при звільненні, та носить одноразовий характер.

Верховним Судом наголошено, що специфічний характер правовідносин у категорії спорів, що розглядаються, у яких на публічно-правовий характер спору накладається майновий аспект, змушує брати до уваги ці особливості при визначенні того, які норми визначають строки звернення до суду для цих справ.

В той же час враховуючи специфіку публічно - правових спорів, для вирішення яких Кодексом адміністративного судочинства України визначені спеціальні строки, то колегія суддів вважає достатнім строком для реалізації позивачем права звернення до суду за захистом порушеного права загальний шестимісячний строк, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також позицію Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 04 липня 2019 року у справі №821/2/18, суд у цій справі дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку для звернення до суду.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі частини 3 статті 123 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 240, 241, 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Анісімов О.В.