Справа № 753/5572/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1010/21
Справа № 753/5572/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 /(РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської митниці Держмитслужби /далі - Митниця/( ; адреса: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 8А) про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

19.03.2021 вказана позовна заява надійшла до Дарницького районного суду міста Києва.

В позові ставиться питання про визнання протиправними та скасування повністю постанови від 24.12.2020 у справі про порушення митних правил № 1799/10000/20, якою декларанта ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 29 769,18 грн та постанову від 24.12.2020 у справі про порушення митних правил № 1800/10000/20, якою декларанта ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 394,95 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста від 01.04.2021 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

14.05.2021 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Дарницького районного суду міста Києва від 29.04.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 17.05.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.05.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України).

Обґрунтування позову

В обґрунтування позовних вимог в позові вказано, зокрема, наступне.

24.12.2020 Київською митницею Держмитслужби України в особі т.в.о. заступника начальника Стояновського А.О. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1799/10000/20, згідно якої декларанта ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушень митних правил за ознаками ст. 485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 29 769,18 грн. та постанову у справі про порушення митних правил № 1800/10000/20, згідно з якою декларанта ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушень митних правил за ознаками ст. 45 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 394,95 грн.

Позивач стверджує, що прийняті постанови у справі про порушення митних правил є необґрунтованими, винесені з порушенням чинного законодавства, викладені у них обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справ був неповним та необ`єктивним.

Позивач зазначає, що 01.07.2020 посадовими особами Київської митниці Держмитслужби, з урахуванням статей 320, 338 МК України, розділу ІІІ наказу МФ України від 12.12.12 №1316, проведено митний огляд товару.

Вказує, що лише під час проведення часткового митного огляду, було встановлено, що товар являє собою звукову електроапаратуру торгової марки TAKSTAR. Товар 3 арт. Е190М являє собою портативний прилад з радіоприймачем та слотом для карти пам`яті. Товар 3 арт. Е220 являє собою портативний прилад з радіоприймачем,функцією блютус та слотом для карти пам`яті, про що відповідно були винесені відомості до Акту про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA100060/2020/383889 та № UA100060/2020/3838890 від 01.07.2020. З урахуванням цього та з метою перевірки класифікації товарів посадовою особою відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-столичний» до підрозділу митниці, уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, було направлено запити № UA100060/2020/383889 та № UA100060/2020/3838890 від 03.07.2020.

Зауважує, що 07.07.2020 до м/п «Київ-столичний» надійшло два рішення відділу класифікації товарів № КТ-№ UA0-2020 та № КТ- UA-2020, згідно яких змінено коди товарів згідно УКТ ЗЕД на (ставка мита - 0,1 %, ПДВ - 20%), (ставка мита - %,ПДВ - 20%), (ставка мита - 5%, ПДВ 20 %), (ставка мита - 10%, ПДВ - 20%), (ставка мита - 25 %, ПДВ - 20%). Враховуючи це, відповідно різниця несплачених митних платежів за митною декларацією UA100060/2020/383889 та № UA100060/2020/3838890 від 01.07.2020 становила 9 923,06 грн та 131,65 грн.

Позивач звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Однак, протоколи про порушення митних правил відносно позивача було складено 23.11.200, що аж через 4 місяці після виявлення правопорушення та є грубим порушенням митного законодавства, хоча товар було випущено у вільний обіг ще 16.07.2020, з урахуванням рішень відділу класифікації товарів.

Позивач вказує, що 24.12.2020 митний орган на основі даних підрозділу митниці уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД та рішень про зміну кодів товарів за УКТ ЗЕД прийняв спірні постанови, якими його (позивача) визнано винним в порушенні митних правил, передбаченому ст. 485 МК України.

На думку позивача, Київська митниця Держмитслужби допустила порушення вимог ч. 1 ст. 525 МК України, справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням термінів розгляду, встановлених законом, адже посадова особа повинна була розглянути дану справу в 15-денний термін, а по-факту справа була розглянута через 30 днів після складання адміністративного протоколу.

Крім того, позивач наголошує на тому, що здійснив декларування товару за кодами УКТ ЗЕД як вказано у супровідних документах, і що розмитненням такого роду товарів декларант займався вперше. Київська митниця Держмитслужби здійснила класифікацію товарів за іншими одами лише після відповідних висновків та рішень спеціально уповноваженого органу, який має спеціальні знання в цій області.

Позивач вважає, що в даному випадку наявний складний випадок класифікації товару, передбачений ст. 69 МК України.

Звертає увагу на те, що оскільки митним органом не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів, технічної документації виробника, відсутні підстави для визначення дій позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого ст.485 МК України правопорушення.

Позивач вважає, що факт невідповідності заявленого в декларації коду товару не може являтися доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини, оскільки у даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже було проведено додаткові дослідження спеціалізованим органом, про що вказується у постановах від 24.12.2020 у справі № 1799/100000/20 та № 1800/100000/20 і не заперечується відповідачем.

Таким чином, на думку позивача, у відповідача не було підстав, з урахуванням положень ст. 69 МК України, для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позиція відповідача

21.07.2021 від Київської митниці Держмитслужби до Солом`янського районного суд міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду, оскільки оскаржувані постанови Київської митниці Держмитслужби були винесені 24.12.2020, а тому строк на оскарження вказаних постанов з урахуванням приписів ч. 4 ст. 529 МК України, ч. 1 ст. 289 КАС України, сплив 04.01.2021, в той час як позовна заява у справі подана 19.03.2021.

Позиція позивача з врахуванням поданого відповідачем відзиву

09.08.2021 від позивача до Солом`янського районного суд міста Києва надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, зазначає, що оскаржувані постанови він не отримував, про їх існування та зміст дізнався наприкінці лютого 2021 року та одразу 27.02.2021 подав позов до суду.

На виконання ухвали Солом`янського районного суд міста Києва від 06.04.2022 позивач повторно наголосив, що митним органом йому постанови не вручались, про їх зміст він дізнався у лютому 2021 року, паперових доказів чого він не має.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.11.2020 старшим державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Києві та Київській області) управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Волік В.А. складено протокол про порушення митних правил № 1799/0000/20 (а.с. 25-30) щодо ОСОБА_1 .

За змістом протоколу про порушення митних правил № 1799/0000/20 (а.с.25-30) 01.07.2020 до зони митного контролю Київської митниці Держмитслужби, митного поста «Київ-столичний» автомобільним транспортом з р.н.з. НОМЕР_2 був доставлений вантаж «радіосистеми, мікрофони та частини до них, навушники, підсилювачі звуку» загальною вагою брутто 893 кг, одержувачем якого виступала фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .

Того ж дня, з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг вказаних товарів декларантом - ФОП ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг митного брокера від 08.04.2020 №804, укладеного з ФОП ОСОБА_2 , шляхом електронного декларування до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-столичний» подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA100060/2020/383889.

Разом з вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: контракт купівлі-продажу від 12.03.2020 №0103-2020, укладений між ФОП ОСОБА_2 та компанією «Guangdong Takstar Elektronik Co., Ltd»; інвойс від 07.04.2020 №СІ200407Y1; коносамент від 11.05.2020 №LLLODS20415649ODS; CMR від 27.06.2020 №331629; інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення, документи, які зазначені в гр.. 44МД.

01.07.2020 посадовими особами Київської митниці Держмитслужби, з урахуванням статей 320, 338 МК України, розділу ІІІ наказу МФ України від 12.12.12 №1316, проведено митний огляд зазначених товарів.

З метою перевірки класифікації товарів посадовою особою відділу митного оформлення №1 митного оформлення №1 митного поста «Київ-столичний» до підрозділу митниці, уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, направлено запит від 03.07.2020 №UA100060/2020/383889.

07.07.2020 на основі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності викладеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України», Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом 01.07.2020 № UA100060/2020/383889, фотозображень та технічного опису товарів, відділу кодування та класифікації товарів винесено рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2020 відповідно до якого товар № 1 та № 3 розділено на частини.

В подальшому вказані товари оформлені та випущені у вільний обіг за кодами згідно з УКТЗЕД, визначеними у рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2020.

Відповідно до службової записки митного поста «Столичний» від 19.11.2020 №7.8-28.3/17/1613 різниця несплачених митних платежів за митною декларацією від 01.07.2020 № UA100060/2020/383889 становить 9 923,06 грн.

У зв`язку з наведеним в протоколі № 1799/10000/20 від 23.11.2020 підсумовано, що в діях ОСОБА_1 спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Відповідно до постанови Київської митниці Дежмитслужби в справі про порушення митних правил № 1799/10000/20 від 24.12.2020 (а.с. 14-19) громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 29 769,18 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що графа «копію постанови вручено (надіслано)» у постанові № 1799/10000/20 від 24.12.2020 в частині дати не заповнена (а.с. 29). Учасниками провадження будь-яких доказів щодо дати направлення/отримання/вручення такої постанови ОСОБА_1 не надано.

Крім того, судом встановлено, що 23.11.2020 старшим державним інспектором відділу оперативного реагування № 1 (у м. Києві та Київській області) управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Волік В.А. складено протокол про порушення митних правил № 1800/10000/20 (а.с. 31-36) щодо ОСОБА_1 .

За змістом протоколу про порушення митних правил № 1800/10000/20 (а.с. 31-36) 01.07.2020 до зони митного контролю Київської митниці Держмитслужби, митного поста «Київ-столичний» автомобільним транспортом з р.н.з. НОМЕР_2 був доставлений вантаж «радіосистеми, мікрофони та частини до них, навушники, підсилювачі звуку» загальною вагою брутто 893 кг, одержувачем якого виступала фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .

Того ж дня, з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг вказаних товарів декларантом - ФОП ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг митного брокера від 08.04.2020 № 804, укладеного з ФОП ОСОБА_2 , шляхом електронного декларування до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Київ-столичний» подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA100060/2020/383890.

Разом з вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: контракт купівлі-продажу від 12.03.2020 №0103-2020, укладений між ФОП ОСОБА_2 та компанією «Guangdong Takstar Elektronik Co., Ltd»; інвойс від 07.04.2020 №СІ200407Y1; коносамент від 11.05.2020 №LLLODS20415649ODS; CMR від 27.06.2020 №331629; інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення, документи, які зазначені в гр. 44МД.

З метою перевірки класифікації товарів посадовою особою відділу митного оформлення №1 митного оформлення № 1 митного поста «Київ-столичний» до підрозділу митниці, уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, направлено запит від 03.07.2020 № UA100060/2020/383890.

07.07.2020 на основі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності викладеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України», Пояснень до УКТЗЕД, товарно-супровідних документів, інструкції для застосування на товари, фото товарів, акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митною декларацією від 01.07.2020 № UA100060/2020/383890, листа Державної митної служби України від 06.05.2020 №16-4/16-02-02/7/1167, відділу кодування та класифікації товарів (у м. Києві) винесено рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2020, відповідно до якого частина товару №1 повинна декларуватись як:

- портативний пристрій TAKSAR арт. E300W, являє собою набір в упаковці для роздрібної торгівлі, до складу якого входить: - багатофункціональний пристрій, в одному корпусі якого міститься мікропроцесор, підсилювач звукової частоти електричний (діапазон частот: 80-12000 Гц, максимальна потужність -10 Вт), гучномовець, FM радіо , приймач сигналів від мікрофону (технологія бездротової передачі UHF (630-890 МГц), МР-3 програвач, слот для карти пам`яті) -1 штю;- головний бездротовий мікрофон (амплітудно-частотний діапазон:60 -16 000 Гц)- 1 шт.; - USB кабель для зарядки - 1 шт.; - ремінець для носіння пристрою - 1 шт.; - інструкція для застосування 1 шт.;

Технічні характеристики: бездротова передачу голосу від мікрофона на підсилювач звуку, бездротова функція відтворення звукових файлів у мобільному телефоні, ПК, планшеті, тощо; підтримка TF-КАРТИ, відтворення музики у форматі МР3 або WAV; запис і збереження звуку у форматі WAV; функція FM радіо, автоматичний пошук станцій і їх збереження (можливо зберегти 50 каналів); тривалість роботи пристрою: більш як 6 год. Заряд акумулятора - 200Ма*год. Розміри пристрою:113х84х44 мм. Призначення товару: для застосування гідами та екскурсоводами, для навчання, для реклами. Виробник - Guangdong Takstar Elektronik Co., Ltd Китай», за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита - 25%, ПДВ 20%).

В подальшому вказані товари оформлені та випущені у вільний обіг з урахуванням Рішення про визначення коду товару № UA-2020 за митною декларацією від 16.07.2020 № UA100060/2020/385228

Відповідно до службової записки митного поста «Столичний» від 19.11.2020 №7.8-28.3/17/1613 різниця несплачених митних платежів за митною декларацією від 01.07.2020 № UA100060/2020/383890 становить 131,65 грн.

У зв`язку з наведеним в протоколі № 1800/10000/20 від 23.11.2020 підсумовано, що в діях ОСОБА_1 спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 (а.с. 37-38) останній при визначені кодів УКТЗЕД посилався на надану відправником інформацію щодо класифікації товарів в країні відправлення, технічну документацію виробника та основне призначення даних товарів, на інформацію з відкритих інтернет-джерел та пояснень щодо класифікації товарів згідно УКТЗЕД. У вказаних поясненнях зазначено, що позивач визнає ступінь складності класифікації, проте зазначено, що він не вчиняв дій спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи їх зменшення та згоден декларувати товари згідно рішень про класифікацію товарів.

Відповідно до постанови Київської митниці Дежмитслужби в справі про порушення митних правил № 1800/10000/20 від 24.12.2020 (а.с. 20-24) громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 394,95 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що графа «копію постанови вручено (надіслано)» у постанові № 1800/10000/20 від 24.12.2020 в частині дати не заповнена (а.с. 24). Учасниками провадження будь-яких доказів щодо дати направлення/отримання/вручення такої постанови ОСОБА_1 не надано.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі тощо.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, суд не позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 466 МК України визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами ч. 1 ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірних постанов за ст. 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товарів згідно з УКТЗЕД.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч. 7 ст. 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

Пунктом 3 (а) цих Основних правил визначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

Пунктом 4 Основних правил передбачено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Статті 485 Митного кодексу України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Тобто, сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД не становить склад правопорушення згідно з ст. 485 МК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 640/5082/17.

Згідно з ч.ч. 1-7 ст. 69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Наведені положення МК України передбачають, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТЗЕД.

Наведені положення МК України свідчать, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 640/5320/17, провадження № К/9901/18692/18).

Вимоги ст. 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Вимоги статті 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Відповідно до ст.. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, ані в протоколах про порушення митних правил, ані в постановах про притягнення до відповідальності не ставиться позивачу за провину факт невірного заповнення опису товару, спотворення його визначальних характеристик або неподання документів, які мають значення для класифікації, що свідчить про те, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи надані позивачем.

Дії позивача було кваліфіковано за ст. 485 МК України (дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів).

Правовий аналіз змісту наведених норм права дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у більшому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, суд приходить висновку, що склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 757/58377/16-а, касаційне провадження № К/9901/32161/18).

Проте, саме по собі зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Викладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 638/10546/16-а.

Відповідно до положень ст. 69 МК України органи під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

У даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже документи були передані до відділу класифікації товарів, тобто до осіб зі спеціальними знаннями.

Відтак, зазначення позивачем невірного коду товару в декларації поряд з заявленням повного опису товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД, не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар), оскільки сам по собі факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Суд зазначає, що митними органом при розгляді справи про порушення митних правил не доведено належними та достатніми доказами наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України, адже не доведено його суб`єктивну сторону, яка полягає у протиправних, винних (умисних або з необережності) діях чи бездіяльності позивача.

Крім того, відповідачем не виявлено та не доведено факт подання позивачем недостовірних документів чи недостовірної інформації.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, відсутності доказів подання позивачем недостовірних документів, надання недостовірної інформації або ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття митницею рішення про визначення коду товару, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані постанови скасуванню.

Щодо доводів про пропуск позивачем строків на оскарження постанов

Згідно з ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною четвертою статті 123 КАС України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 526 Митного кодексу України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій постанов у справах про порушення митних правил № 1799/10000/20 від 24.12.2020 та № 1800/10000/20 від 24.12.2020, розгляд матеріалів справ про порушення митних правил здійснювався за відсутності позивача. При цьому графи «копію постанови вручено (надіслано)» та «копію постанови отримав(ла)» не містять жодних відміток. Доказів направлення/вручення митним органом на надано.

Також, судом враховано, що у протоколах про порушення митних правил № 1799/10000/20 від 23.11.2020 та № 1800/0000/20 від 23.11.2020 зазначено, що розгляд справ відбудеться 17.12.2020 о 10 год в приміщенні будинку Київської митниці. Водночас, самі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності датовані 24.12.2020, тобто розгляд справ про порушення митних правил здійснювався без участі позивача. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що відповідач у встановленому законом порядку повідомляв позивача про розгляд щодо нього матеріалів справ про порушення митних правил та надіслання останньому у встановленому законом порядку та строки оскаржених постанов.

На підставі наведеного, відповідачем не спростовано доводів позивача про те, що позивач довідався про оскаржувані постанови наприкінці лютого та 27.02.2021 звернувся з позовною заявою до суду, а відтак не доведено, що позивач звернувся до суду з пропуском строку на звернення до суду з позовом у даній справі.

Висновок суду

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо судового збору

Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у давній справі сплатив 908,00 грн, що підтверджується квитанцією № 105 від 22.02.2021 (а.с. 1).

Згідно з ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у сумі 908,00 грн. покладаються судом на відповідача (Київську митницю Держмитслужби) у повному розмірі.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст..ст. 29, 485, 489, 494, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанов, винесених у справах про порушення митних правил, - задовольнити.

Скасувати постанову від 24.12.2020 у справі про порушення митних правил № 1799/10000/20, якою декларанта ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 29 769,18 грн.

Скасувати постанову від 24.12.2020 у справі про порушення митних правил № 1800/10000/20, якою декларанта ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 394,95 грн.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби (; адреса: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 8 А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич