Справа № 320/11157/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року справа №320/11157/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватних виконавців виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування постанов.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач 1), приватних виконавців виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (далі - відповідач 2) та ОСОБА_2 (далі - відповідач 3), у якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови виконавчого провадження №62733326, відкритого 06.08.2020 відповідачем 1, виконавчого провадження №63280634, відкритого 13.10.2020 відповідачем 2, та виконавчого провадження №57871446, відкритого 07.12.2018 відповідачем 3, та похідні документальні акти по цих виконавчих провадженнях.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі винесли постанови про відкриття відповідних виконавчих проваджень у порушення вимог чинного законодавства України, чим вчинили протиправні дії.

Позивач вказує, що відповідачем 1 порушені вимоги частин другої та п`ятої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, а відповідач 3 у рамках виконавчого провадження №57871446 від 07.12.2018 може стягувати і з позивача суму, вказану у виконавчому листі Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, солідарно з ОСОБА_3 , що порушує права позивача.

Позивач також вказав на відсутність оригіналу виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009 та незрозумілу наявність трьох дублікатів такого виконавчого листа, якими скористалися відповідачі по справі.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористалися.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 відкрито провадження у справі №320/11157/20 за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , витребувано докази по справі від позивача й відповідачів та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 04.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 заяву позивача про забезпечення адміністративного позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчих провадженнях:

- №57871446 від 07.12.2018, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем при примусовому виконанні виконавчого листа №2-244/09, виданого 20.07.2009 Володарським районним судом Київської області, на виконання рішення цього суду від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-2008-061 від 23.01.2008 в сумі 1 574 140,18 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 250,00 грн.;

- №62733326 від 06.08.2020, яке відкрито старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровським Романом Анатолійовичем при примусовому виконанні постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні №47893614;

- №63280634 від 13.10.2020, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого листа №2-244/09, виданого 20.07.2009 Володарським районним судом Київської області на виконання рішення цього суду від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-2008-061 від 23.01.2008 в сумі 1 574 140,18 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 250,00 грн., - до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 повторно витребувано докази по справі від відповідачів та відкладено підготовче судове засідання на 19.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 повторно витребувано докази по справі від відповідачів та відкладено підготовче судове засідання на 12.03.2021.

19.02.2021 на адресу суду від відповідача 2 надійшли витребувані судом матеріали виконавчого провадження №63280634 від 13.10.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 повторно витребувано докази по справі від відповідача 1 та відповідача 3 та відкладено підготовче судове засідання на 01.04.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 повторно витребувано докази по справі від відповідача 1 та відповідача 3 та відкладено підготовче судове засідання на 15.04.2021.

02.04.2021 на адресу суду від відповідача 1 надійшли витребувані судом матеріали виконавчого провадження №62733326 від 06.08.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.05.2021.

У судове засідання 11.05.2021 уповноважені представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 та частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак суд здійснює подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач 1 у справі був перейменований відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про перейменування відділів державної виконавчої служби» №1605/5 від 06.05.2021 з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У зв`язку з перейменуванням відповідача, відповідачем у справі є Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

01.06.2009 Володарський районний суд Київської області своїм рішенням у цивільній справі №2-244:

- задовольнив позов Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- стягнув солідарно з ОСОБА_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №001-2008-601 від 23.01.2008 в сумі, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2009 (7,6185 грн. за 1 долар США) становить 1 574 140,18 грн.;

- стягнув з ОСОБА_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судові витрати: судовий збір у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 250,00 грн.

22.06.2009 вказане рішення Володарського районного суду Київської області від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 набрало законної сили.

20.07.2009 Володарський районний суд Київської області видав виконавчі листи в цивільній справі №2-244 на кожного окремого боржника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

07.12.2018 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрив виконавче провадження №57871446 з примусового виконання виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_3 .

25.02.2019 Володарський районний суд Київської області своєю ухвалою в цивільній справі №364/163/19:

- задовольнив заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа;

- видав Акціонерному товариству «Універсал Банк» дублікат виконавчого листа №2-244, виданого Володарським районним судом Київської області на виконання рішення цього суду від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №001-2008-061 від 23.01.2008 у розмірі 1 574 140,18 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 250,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.05.2019 у цивільній справі №364/163/19 апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Володарського районного суду Київської області від 25.02.2019 - без змін.

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ураховуючи викладене, ухвала Володарського районного суду Київської області від 25.02.2019 у цивільній справі №364/163/19 набрала законної сили.

Відповідно до вказаної вище ухвали Володарський районний суд Київської області при її постановленні встановив, що 18.06.2015 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №47893614 на підставі виконавчого листа Володарського районного суду Київської області від 20.07.2009, виданого на виконання рішення цього суду від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244.

Листом Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області №1063 від 18.01.2019 поінформовано Акціонерне товариство «Універсал Банк» про те, що в Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження №47893614 з примусового виконання виконавчого листа №2-244/09, виданого 20.07.2009 Володарським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором та відповідних судових витрат на загальну суму 1 576 090,18 грн. Проте за наслідками проведеної старшим державним виконавцем перевірки встановлено, що названий виконавчий лист у матеріалах провадження відсутній.

З матеріалів справи №320/11157/20 також вбачається, що 03.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович повернув стягувачу, Акціонерному товариству «Універсал Банк», оригінал виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

03.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №47893614, у якому боржником є ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 якої постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 157 414,02 грн.

06.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрив виконавче провадження №62733326 з примусового виконання постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні №47893614.

06.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович виніс постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №62733326.

13.10.2020 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрив виконавче провадження №63280634 з примусового виконання оригіналу виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 .

13.10.2020 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович виніс постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №63280634.

Не погоджуючись із рішеннями суб`єктів владних повноважень у виконавчих провадженнях №62733326 від 06.08.2020, №6328064 від 13.10.2020 та №57871446 від 07.12.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон 1404).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Приписами частин першої та другої статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно з вимогами частини першої статті 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до частин першої, другої та четвертої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За приписами статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За приписами частини п`ята статті 31 Закону №1403-VIII передбачено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону №1403-VIII).

Відповідно до частин сьомої та дев`ятої статті 31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016 (далі - Порядок №643).

Пунктом 19 Порядку №643 в редакції, чинній на дату винесення відповідачем оскаржуваної до суди постанови про стягнення з боржника основної винагороди, визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду в розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, приватний виконавець нараховує основну винагороду в розмірі 10 відсотків суми заборгованості із сплати аліментів у порядку, встановленому Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі вісьмох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Абзацом першим частини другої статті 48 Закону №1404-VIII передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, серед іншого, на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону №1404-VIII ).

Відповідно до частин четвертої-сьомої статті 48 Закону №1404-VIII на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Частинами 1-4 статті 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з приписами статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У відповідності до статті 71 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Приписами частини другої статті 74 Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін у виконавчому провадженні №62733326 від 06.08.2020, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що 03.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович повернув стягувачу, Акціонерному товариству «Універсал Банк», оригінал виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 статті 37 Закону №1404-VIII, про що зазначено самим старшим державним виконавцем в оригіналі виконавчого листа.

03.08.2020 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровський Роман Анатолійович виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №47893614, у якому боржником є ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 якої постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 157 414,02 грн., з приводу чого суд зазначає наступне.

За приписами частин першої та четвертої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, законодавцем чітко встановлено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувача, за наявності яких та за умови, якщо виконавчий збір попередньо не стягнуто, правомірним є винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, яку він виконує в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

Суд звертає увагу відповідача 1, що ані з оригіналу виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , копія якого міститься в матеріалах справи, ані зі змісту вказаної вище постанови про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні №47893614 неможливо чітко встановити підставу для повернення виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 .

Не містять такої інформації й інші матеріали виконавчого провадження №62733326 від 06.08.2020, що ставить під сумнів правомірність стягнення виконавчого збору з позивача.

При цьому суд враховує, що ухвалою Володарського районного суду Київської області від 25.02.2019 у цивільній справі №364/163/19 суд постановив видати Акціонерному товариству «Універсал Банк» дублікат виконавчого листа №2-244, виданого Володарським районним судом Київської області на виконання рішення цього суду від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244, тобто в рамках виконавчого провадження №47893614 від 18.06.2015 стягувачу підлягав до повернення саме дублікат, а не оригінал виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 .

Суд також зауважує, що відповідач 1 не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд із урахуванням встановлених обставин справи та неподанням відповідачем 1 відзиву на позовну заяву, беручи до уваги неусунення вищевказаних сумнівів суду відповідачем 1 належними та достовірними доказами щодо чіткої підстави для повернення виконавчого документа, кваліфікує визнання позову відповідачем 1 у порядку частини четвертої статті 159 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2020 у виконавчому провадженні №62733326.

Як наслідок, винесені в рамках виконавчого провадження №62733326 від 06.08.2020 постанови старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника підлягають скасуванню.

Суд також зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ураховуючи вищезазначене, суд з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у даній справі та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні №47893614.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін у виконавчому провадженні №63280634 від 13.10.2020, суд зазначає, що вказане виконавче провадження було відкрито відповідачем 2 на підставі оригіналу виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , а не дублікату цього виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Володарського районного суду Київської області від 25.02.2019 у цивільній справі №364/163/19, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів абзацу першого частини першої статті 431 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату відкриття виконавчого провадження №6328064, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відтак, суд вважає, що виконавче провадження №63280634 від 13.10.2020, ураховуючи видачу дублікату виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , відповідно до ухвали Володарського районного суду Київської області від 25.02.2019 у цивільній справі №364/163/19, повинно було здійснюватися на підставі саме дублікату такого виконавчого листа, а не його оригіналу.

Суд також зауважує, що відповідач 2 не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд із урахуванням встановлених обставин справи та неподанням відповідачем 2 відзиву на позовну заяву кваліфікує визнання позову відповідачем 2 у порядку частини четвертої статті 159 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2020 у виконавчому провадженні №63280634.

Як наслідок, прийняті в рамках виконавчого провадження №63280634 від 13.10.2020 постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та про розшук майна боржника підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у виконавчому провадженні №57871446 від 07.12.2018, суд зазначає, що вказане виконавче провадження було відкрито відповідачем 3 на підставі оригіналу виконавчого листа Володарського районного суду Київської області №2-244/09 від 20.07.2009, згідно з яким боржником є ОСОБА_3 , а не позивач, ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини першої статті 216 та частини другої статті 368 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату ухвалення рішення Володарського районного суду Київської області від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 та видачу на його виконання виконавчих листів, суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 в редакції, чинній на дату ухвалення рішення Володарського районного суду Київської області від 01.06.2009 у цивільній справі №2-244 та видачу на його виконання виконавчих листів, у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

При цьому відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 543 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За приписами статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Отже, існування виконавчого провадження №57871446 від 07.12.2018, у якому боржником є ОСОБА_3 , не порушує права та інтереси позивача та відповідає приписам чинного законодавства України.

Як наслідок, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадженні №57871446, відкритому 07.12.2018 відповідачем 3, тому в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 19.05.2020 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0084350 від 25.05.2020, тобто позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (пункт 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011).

Доказів понесення позивачем та відповідачами інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні №47893614.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2020 у виконавчому провадженні №62733326.

4. Скасувати постанови старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровського Романа Анатолійовича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №62733326 від 06.08.2020.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2020 у виконавчому провадженні №63280634.

6. Скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №63280634 від 13.10.2020.

7. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2022 р.

Суддя Кушнова А.О.