Справа № 380/15692/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року

справа №380/15692/21

провадження № П/380/15892/21

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

представника позивача Мартинюка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зареєструвати належне звернення позивача від 25 січня 2021 року про призначення їй пенсії по втраті годувальника;

- скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №98 від 30.07.2021;

- прийняти рішення про призначення позивачу пенсії по втраті годувальника;

- призначити позивачу пенсію по втраті годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, а саме з 12.01.2021;

- зобов`язати відповідача провести роз`яснювальну роботу з особовим складом щодо уникнення надмірного формалізму та недопущення порушення прав осіб з інвалідністю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності. Після смерті своєї матері позивачка 26.01.2021 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Однак, відповідач усно повідомив їй про відмову у призначенні пенсії. Вказує, що після смерті батька, опинившись у безвихідному скрутному становищі, 23.07.2021 повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Відповідач листом від 02.08.2021 повідомив про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.07.2021 №98. Підставою для відмови було те, що одним з основних документів, які необхідно подати разом з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, є експертний висновок про визнання дитиною-інвалідом до досягнення 6-ти річного віку. Також зазначено, що згідно з наданими документами неможливо встановити, що інвалідність ОСОБА_1 настала до досягнення 18 років.

Звертає увагу, що твердження МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» про неможливість встановити час настання інвалідності ОСОБА_1 з причин непредставлення хворим медичних документів є нікчемним, оскільки згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №349771 позивачу повторно безтерміново підтверджено першу по зору групу інвалідності з дитинства. Вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, чим порушив її права та інтереси, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач 03.09.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягти 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Одним із основних документів, який необхідно подати разом із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника є висновок про час настання інвалідності.

Зазначає, що з довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №349771 від 26.05.2017 слідує, що позивача у 44 роки визнано особою з інвалідності перша група по зору підгрупа «Б» з дитинства безтерміново. Отже, враховуючи положення статті 36 Закону №1058-VI пенсія позивачу у зв`язку з втратою годувальника може бути призначена у разі надання висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Крім того наголошує на тому, що згідно з даними Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України: Підсистеми «Звернення» та Підсистеми «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» звернення щодо призначення пенсії по втраті годувальника раніще дати 23.07.2021 відсутнє. Зазначає, що позивач 25.01.2021 зверталася за консультацією усно, на що їй було надано усну відповідь.

Таким чином, враховуючи те, що органом медико-соціальної експертизи не надано висновку МСЕК, в якому б зазначалось про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років, підстав для призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону №1058-IV немає.

Від представника позивача 28.10.2021 надійшла відповідь на відзив (вх. №78728).

Представник відповідача 05.11.2021 подав заперечення (вх. №80850).

Ухвалою від 14.02.2022 суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів та витребував для долучення до матеріалів справи від Комунального закладу Львівської міської ради «Львівський обласний медико-соціальної експертизи» належним чином завірені копії матеріалів повторної медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , проведеної в період з 12.05.2017 по 26.05.2017, за результатами якої її визнано особою з інвалідністю групи 1-Б безтерміново та видано довідку серії 12 ААА №349771 від 26.05.2017.

На виконання ухвали суду 22.03.2022 від Комунального закладу Львівської міської ради «Львівський обласний медико-соціальної експертизи» надійшли витребувані судом докази.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №349771, ОСОБА_1 (д.н. 20.03.1973) є інвалідом 1 групи підгрупи «Б», причина інвалідності - з дитинства.

ОСОБА_1 з 04.03.1997 перебуває на обліку в ГУ ПФУ Львівській області області як отримувач пенсії по інвалідності (І група).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 12.01.2021.

23.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, яка зареєстрована за №3318 про призначення пенсії у разі втрати годувальника померлої матері ОСОБА_2 . До заяви нею долучено: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_3 від 31.05.2008; виписку з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності 12 ААА№349771 і висновок №180/1 від 08.02.2021; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру померлим годувальникам; довідку про склад сім`ї від 14.01.2021 №22; документ про утримання непрацездатних членів сім`ї від 14.01.2021 №23; свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_4 ; свідоцтво про народження НОМЕР_5 ; свідоцтво про шлюб НОМЕР_6 ; свідоцтво про смерть годувальників НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ; трудові книжки.

За результатом розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.07.2021 №98. Підставою для відмови слугувало, те що згідно з наданою позивачкою довідкою №180/1 від 08.02.2021, виданою Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи, неможливо встановити час настання інвалідності. Додатково зазначив, що у трудовій книжці ОСОБА_2 проведено виправлення імені без зазначення підстави.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивачка звернулася із даним позовом.

Предметом оскарження у цій справі є бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області у вигляді залишення без опрацювання заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, як особі, яка отримала інвалідність з дитинства, а саме до досягнення 18-ти років та рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника від 30.07.2021 №98.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частина 2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Згідно з статтею 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна її розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, частиною 1 статті 36 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 розділу I Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.3 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, відповідно до Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника надаються інші документи, зазначені у підпунктах 1-11 пункту 2.3 розділу II. Зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Окрім цього, згідно з пунктом 2.18 розділу II Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

У даній справі відповідачем відмовлено позивачці у переведенні на пенсію по втраті годувальника у зв`язку із відсутністю висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення нею 18-ти років (висновок про час настання інвалідності), а також тим, що у трудовій книжці ОСОБА_2 проведено виправлення імені без зазначення підстави. Жодних інших підстав для відмови у призначенні такої пенсії у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 30.07.2021 не наведено.

Згідно з приписами ст. 1 «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

Тобто, статус особи з інвалідністю з дитинства встановлюється на підставі медико-соціальної експертизи. Відповідно до наявних матеріалів пенсійної справи, зокрема витягу з акту огляду МСЕК №013665 від 11.03.1997, позивачці встановлена перша група інвалідності по зору.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК №349771 від 349771 причина інвалідності ОСОБА_1 вказана як "інвалідність з дитинства". Інвалідність встановлена безтерміново.

Також, в матеріалах справи наявний акт №1037/9 огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.05.2017, відповідно до якого позивачку визнано інвалідом першої групи по зору, підгрупа «Б» з дитинства.

Крім того, відповідно до заключення за результатами медико-генетичного консультування від 24.07.2015, судом встановлено, що на підставі клінічного огляду заключень спеціалістів генеалогічного дослідження і інструментальних обстежень у ОСОБА_1 має місце вроджене спадкове мітохондріальне захворювання оптична нейропатія Лебера.

Суд також враховує долучену позивачкою довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 314097, відповідно до якої ОСОБА_3 (дочка позивачки) є інвалідом 2 групи по зору з дитинства безстроково, що свідчить про наявність в родині позивачки спадковості захворювання зору - оптична нейропатія ОСОБА_4 .

Отже, факт того, що позивачка дійсно є інвалідом з дитинства 1 групи підгрупи «Б», відтак набула таку інвалідність до досягнення нею 18 років, підтверджується наступними доказами: витягом з акту огляду МСЕК №013665 від 11.03.1997; актом №1037/9 огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.05.2017; довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА № 349771 від 26.05.2017 відповідно до якої вказано, що позивачка являється інвалідом 1 групи з дитинства безстроково; заключеннями за результатами медико-генетичного консультування, якими встановлено діагноз ОСОБА_1 - оптична нейропатія ОСОБА_4 .

Враховуючи вищезазначені документальні докази, які на переконання суду об`єктивно підтверджують наявність у позивачки інвалідності 1 групи до досягнення нею 18 річного віку, відсутність висновку Львівського обласного центру МСЕК про те, що позивачці встановлена інвалідність 1 групи з дитинства в зв`язку із вродженим спадковим мітохондріальним захворюванням - оптична нейропатія ОСОБА_4 , не може бути перешкодою в призначенні їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника. При цьому суд враховує, що ненадання Львівським обласним центром МСЕК такого висновку пов`язана виключно з відсутністю записів про медичне обстеження позивачки до досягнення нею 18 років.

Отже, згідно з положеннями ст. 36 Закону №1058 ОСОБА_1 має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Щодо доводів відповідача про те, що в трудовій книжці ОСОБА_2 проведено виправлення імені без зазначення підстави, то суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Крім того суд враховує, що належність трудової книжки ОСОБА_2 сторонами під сумнів не ставиться. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про безпідставність посилань відповідача на відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з виправленням імені у трудовій книжці матері позивачки - ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 30.07.2021 №98 є протиправним, а тому, підлягає скасуванню.

Щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії врегульовані статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Суд звертає увагу на те, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом слугувало рішення відповідача саме на заяву від 23.07.2021, дата коли позивач звернулась за призначенням пенсії. Таким чином суд відхиляє доводи позивача щодо призначення пенсії по втраті годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, а саме з 12.01.2021, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до відповідача цією датою.

З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 30.07.2021 №98 та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника - померлої матері ОСОБА_2 з 23.07.2021 року.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий відповідно до ст.139 КАС України, поверненню позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 30.07.2021 №98.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 23.07.2021 пенсію по втраті годувальника - померлої матері ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 14.04.2022.

Суддя Р.І. Кузан