Справа № 158/620/22
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/620/22
Провадження № 2-а/0158/31/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Поліщук С.В.,

при секретарі - Квач Н.А.,

за участю представника позивача - Родіонової О.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

перекладача - Арбелай Бесерра Райдель,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференцзв`язку справу за адміністративним позовом центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 про примусове видворення, затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення -

В С Т А Н О В И В

12 квітня 2022р. позивач - центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в особі його представника - Родіонової О.О. звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 про примусове видворення, затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 квітня 2022р. в м. Києві співробітниками Управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві було виявлено громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» проживав на території України без документів, які б надавали останньому таке право на визначений строк та не виконав рішення про примусове повернення з України. Громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 було доставлено до центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, для з`ясування усіх обставин його перебування на території України, про що складено протокол про адміністративне затримання від 10 квітня 2022 року, відповідно до якого, відповідача по справі затримано на 72 години 10.04.2022р. о 13 год. 58 хв., за порушення вимог ч. 1 ст. 203 КУпАП. Особу відповідача ідентифіковано відповідно до паспорта громадянина Республіки Куба серії НОМЕР_1 . В подальшому було встановлено, що відповідач по справі прибув до України 09.04.2022р., перетнувши державний кордон поза межами пункту пропуску на ділянці, що межує з Республікою Білорусь. Для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів відповідач по справі не звертався, будь - яких інших дій для легалізації свого перебування на території України не вживав, чим порушив вимоги ст. 4 вищевказаного Закону.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 10 квітня 2022 року, відповідача по справі - громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

10 квітня 2022р. центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області було прийнято рішення про затримання відповідача по справі з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що відомості про перебування відповідача по справі на території України на законних підставах відсутні, останній прибув на територію України поза пунктом прикордонного контролю та з моменту потрапляння на територію України не вчинив жодних спроб для легалізації свого становища, просить примусово видворити з України громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також затримати останнього з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6-ть місяців, допустити негайне виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2022р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд даної адміністративної справи в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник позивача Родіонова О.О. позовні вимоги підтримала, просить даний адміністративний позов задовольнити в повному об`ємі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач - гр. Республіки Куба ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 квітня 2022р. в м. Києві, співробітниками Управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві було виявлено громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибув до України 09.04.2022р., перетнувши державний кордон поза межами пункту пропуску в Чернігівській області, де був виявлений співробітниками Державної прикордонної служби України в смт. Ріпки на ділянці, що межує з Республікою Білорусь. В подальшому останнього було доставлено до центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, для з`ясування усіх обставин його перебування на території України. Особу відповідача ідентифіковано відповідно до паспорта громадянина Республіки Куба серії НОМЕР_1 , який є дійсним до 12.01.2027 року (а.с. 5 на звороті).

З копії протоколу про адміністративне затримання від 10 квітня 2022 року, вбачається, що відповідача по справі - громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на 72 години 10.04.2022р. о 13 год. 58 хв., за порушення вимог ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 8 на звороті).

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 10 квітня 2022 року, відповідача по справі - громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн, даний факт стверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ №010170 від 10.04.2022р. та копією постанови ПН МКМ №010149 (а.с. 6 на звороті, 7, 8).

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, рішенням центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 10 квітня 2022р. громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України за адресою: АДРЕСА_1 з метою примусового видворення (а.с. 9 на звороті, 10).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

При цьому, відповідно до ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Так, п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України визначено, що зокрема, іноземці чи особи без громадянства, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про імміграцію імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 № 3773-VI (надалі - Закон № 3773).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №3773-VІ строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 26 Закону №3773-VI, Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту праві законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції),у тому числі проти дії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України),з подальшим повідомленням протягом 24годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною 1 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Тобто, з аналізу наведених вище норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Отже, обов`язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у його постановах від 19 листопада 2018 року у справі №359/8674/16-а, від 28 лютого 2019 року у справі №754/2198/17 та від 12 червня 2020 року у справі №754/2199/17.

В свою чергу, матеріали даної адміністративної справи не містять доказів прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , в якому має бути зазначено строк, протягом якого він повинен виїхати з території України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття, що свідчить про недотримання позивачем процедури та позбавлення відповідача можливості покинути територію України в добровільному порядку.

Крім цього, особа іноземця вже на момент затримання була ідентифікована оригіналом паспорта громадянина Республіки Куба серії НОМЕР_1 , який є дійсним до 12.01.2027 року, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 5 на звороті).

Відтак, в даному випадку відсутні передбачені частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI підстави для винесення судом рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 , а саме: невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання такого рішення.

Беручи до уваги те, що позовна вимога про затримання відповідача по справі з метою забезпечення його примусового видворення є похідною від позовної вимоги про примусове видворення, підстав для задоволення якої суд не вбачає, відсутні підстави і для задоволення вимоги щодо затримання особи іноземця.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевказане та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246, 268-272, 288, 289 КАС України, ст. ст. 19, 68 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 26, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Республіки Куба ОСОБА_1 про примусове видворення, затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; );

представник позивача: Родіонова Ольга Олександрівна, діє на підставі посвідчення № НЦУ 000548 від 12.12.2019р.;

відповідач: громадянин Республіки Куба ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ).

перекладач: Арбелай Бесерра Райдель ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий 22.03.2011 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві).

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області Поліщук С.В.