Справа № 521/12782/21
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника Байло Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 Байло Є.С. з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №141/21 від 28.07.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить:

-Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №141/21 від 28.07.2021 року, якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10200,00 гривень;

-Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 9 ст. 96 КУпАП, згідно постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №141/21 від 02.04.2020 року закрити;

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2021 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Байло Є.С., позовні вимоги підтримали та просять задовольнити.

Представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до судових засідань призначені на 27.09.2021 року, 11.10.2021 року, 18.10.2021 року, 06.12.2021 року, 07.02.2022 року та 04.04.2022 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Тому, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

02.11.2021 року від представника відповідачаУправління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

12.11.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 Байло Є.С. до суду надійшла відповідь на відзив.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах представник позивача - адвокат Байло Є.С. посилається на те, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 28.07.2021р. було винесено постанову №141/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП.

Постанова мотивована тим, що позивач експлуатує самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , з улаштованим підвальним приміщенням під балконом-верандою не прийняту до експлуатації, чим порушено вимоги ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р.

Згідно з ч.9 ст. 96 КУпАП експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень передбачених частиною восьмою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач зазначає, що не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, її копію отримав поштою 18.08.2021р., що підтверджується копією конверту (номер відправлення 534) та скріншотом трекінгу з сайту Укрпошти.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2018 р., підставою виникнення права власності у позивача є:

-Договір купівлі-продажу нерухомого майна №97/0495 від 05.09.1997р., видавник: Одеська універсальна товарна біржа;

-Рішення Малиновського районного суду від 04.11.2002р. по справі №2-2905/2002.

Дійсно, ОСОБА_1 уклав 05.09.1997р. на Одеській універсальній товарній біржі договір №97/0495 купівлі-продажу з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В подальшому договір купівлі-продажу був визнаний дійсним на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси.

ОСОБА_1 звертає увагу суду, що до 05.09.1997р. право власності на майно належало іншим особам. Так, 21.07.1997р. ОСОБА_3 (один із минулих співвласників) складено заяву щодо узаконення прибудованого балкону. Висновком від 06.08.1997р. №968/97 Головне управління архітектури і містобудівництва не заперечує щодо узаконення балкону-веранди.

На підставі розпорядження органу приватизації №100676 від 21.08.1997р. право власності на квартиру було набуто ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На технічному паспорті, складеному на ім`я ОСОБА_2 балкон-веранда вже фігурує. В дійсності на момент придбання квартири позивачем, приміщення погребу (підвалу) вже існувало та було вбудоване попередніми власниками. Про зазначене можуть свідчити умови договору купівлі-продажу. Пункт 2 договору купівлі-продажу від 05.09.1997р. зазначає, що вказана квартира загальною площею 54.5 кв.м. складається з 2-х кімнат жилою площею 30.3 кв.м., а також: коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, комори (рос. «кладовая»), веранди. Під коморою цілком можливо трактувати підвальне приміщення, адже в подальшому технічний паспорт не дає відображення комори на плані квартири.

Як вбачається з оскаржуваної постанови матеріалами справи про адміністративне правопорушення є:

-акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за №000200 від 14.07.2021р.;

-протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2021р. відповідно до ч.9 ст. 96 КУпАП;

-припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №172/21 від 14.07.2021р.

Позивачу копій жодного з перелічених документів надано не було, що є грубим порушення. Позивач не міг внести свої зауваження до акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення складений без його участі, що є порушенням вимог до протоколу відповідно до ст. 256 КУпАП.

До того ж Відповідачем на адресу Позивача копії документів листом також не надсилались. Відповідачем були проігноровані всі зазначені вище процедурні вимоги.

Також представник позивача наводить доводи щодо відсутності в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, а саме відсутності доведених ознак як із суб`єктивної сторони правопорушення (позивачка не є суб`єктом зазначеного правопорушення), так і з об`єктивної сторони правопорушення (відсутність доведеного діяння та встановленого часу вчиненого правопорушення, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП).

Представник відповідача УДАБК ОМР у відзиві на позов щодо винесення постанови №141/21 від 28.07.2021 року посилається на те, що посадовою особою Управління на підставі наказу № 01-13/171ДАБК від 23.06.2021 року, звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (вх. № 01-8/302-вх від 08.06.2021) та направлення для проведення позапланового заходу за № 000290 від 23.06.2021 здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, в Управління були наявні законні підстави для проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за вищезазначеною адресою.

Відповідно до розділу «Оформлення результатів державного архітектурно- будівельного контролю» Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно- будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

За результатом перевірки Управління складено наступні документи: акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 000290 від 14.07.2021 р.; протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2021 р.; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 172/21 від 14.07.2021 р.

Матеріали вказаної перевірки надіслано Позивачу засобами поштового зв`язку супровідним листом № 01-8/302вх від 14.07.2021 року за номером поштового відстеження 187 та отримано, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв`язку з відмовою від підписання вищезазначених документів. В подальшому, за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які брали участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 Управління Ташматову Н.Л. винесено постанову № 141/21 від 28.07.2021 року якою Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 22 Порядку 553, перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі.

Так, вищевказана постанова Управління надіслана Позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням за номером поштового відправлення №534 та вручено.

Відповідно до п. 24 Порядку 553, матеріали перевірок за результатами державного архітектурно-будівельного контролю (акт, припис, протокол, постанова) підписуються відповідною посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю та надсилаються суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку та/або електронного кабінету. Матеріали перевірок вважаються врученими суб`єкту містобудування з моменту їх відправлення.

На підставі вищевикладеного, спростовується твердження Позивача щодо того, що «Позивачу копій жодного з перелічених документів надано не було, що є грубим порушенням. Позивач не міг внести зауваження до акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення складений без його участі, що є порушенням вимог до протоколу відповідно до ст. 256 КУпАП...

До того ж Відповідачем на адресу Позивача копії документів листом також не надсилались. Відповідачем були проігноровані всі зазначені вище процедурні вимоги...». Управління своєчасно було сповіщено Позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також діяло в межах діючого законодавства з дотримання усіх процедурних вимог.

Відповідач вважає, що позовні вимоги Позивача з приводу винесення оскаржуваної постанови є безпідставними та належним чином не обґрунтовані, тому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив (вх. №ЕП 21335 від 12.11.2021 року) представник позивача зазначив проте, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов не відповідають дійсності та не спростовують позовних вимог, у зв`язку з чим просив позов задовольнити у повному обсязі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що 08.06.2021 року до Відповідача надійшло звернення фізичних осіб про самовільну реконструкцію з боку Позивача.

14.06.2021 року комісія Відповідача надала рекомендацію про проведення позапланової перевірки Позивача.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі наказу № 01-13/171ДАБК від 23.06.2021 року здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_2 . З підстав видання наказу вбачається, що підставою для його ухвалення було, зокрема, звернення фізичних осіб, надане представником Відповідача разом з відзивом. В цей же день було оформлено відповідне направлення із зазначенням спеціаліста Відповідача ОСОБА_6 . Строк дії направлення з 01.07.до 14.07.2021 року.

30.06.2021 року за підписом заступника начальника Відповідача поштою Відповідачу було направлено вимогу про надання правовстановлюючих документів та необхідності прибуття до управління 06.07.2021 року о 09 год. 00 хв. Вказану вимогу Відповідач отримав 08.07.2021 року, що підтверджується наданим Відповідачем копією повідомлення про вручення.

Представник позивача зазначив, що 14.07.2021 року спеціалістом управління було складено акт перевірки, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 «відмовимся від підписання акту». Дані обставини не відповідають дійсності, оскільки Позивача ніхто не попереджав про вручення акта перевірки, про що відсутні взагалі відомості від Відповідача у відзиві. У зв`язку з цим примірник акта перевірки Позивачу було направлено поштою.

Разом з актом, в той же день 14.07.2021 року спеціалістом Відповідача Кузьменко М.О. було складено протокол відносно ОСОБА_1 про порушення останнім ч.9 ст. 96 КУпАП.

Також 14.07.2021 року спеціалістом Відповідача Кузьменко М.О. було складено припис про усунення порушень містобудівного законодавства з ідентичними обставинами.

Акт перевірки, протокол, припис разом із супровідним листом від 14.07.2021 року № 01-8/302 вх заступника начальника Відповідача були направлені Позивачу поштою в той самий день 14.07.2021 року.

Представник позивача відзначив, що у супровідному листі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на підставі складених документів відносно ОСОБА_1 призначено на 21.07.2021 р. на 14 год. 00 хв. Вказаний лист Позивач отримав 24.07.2021 року, що підтверджується скріншотом з трек-номером з сайту ПАТ Укрпошта та повідомленням про вручення, наданим Відповідачем з відзивом.

Таким чином, станом на 21.07.2021 р. у Відповідача були відсутні відомості про сповіщення ОСОБА_1 про те, що останній отримав повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а як наслідок справу було розглянуто Управлінням, за відсутності належного сповіщення особи, яку притягають адміністративної відповідальності, що суперечать ст. 248 2772, 278, 268 КУпАП України.

28.07.2021 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було винесено постанову №141/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виконані роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3 , а саме роботи з улаштування підвального приміщення під балконом-верандою. Крім того, посадова особа Управління ДАБК Одеської міської ради дійшла висновку, що ОСОБА_1 експлуатує реконструйований об`єкт за вказаною адресою не введений в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушила ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №461.

30.07.2021 року супровідним листом Управління направило вже ухвалену постанову на адресу Відповідача, яка отримана останнім 18.08.2021 року що підтверджується скріншотом з трек-номером з сайту ПАТ Укрпошта та повідомленням про вручення, наданим Відповідачем з відзивом. Вищевикладені обставини свідчать, що Відповідачем справу розглянуто за відсутності належного повідомлення Позивача.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2018 р., підставою виникнення права власності у позивача на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 є: договір купівлі-продажу нерухомого майна №97/0495 від 05.09.1997р., видавник: Одеська універсальна товарна біржа; рішення Малиновського районного суду від 04.11.2002р. по справі №2-2905/2002.

ОСОБА_1 звертає увагу суду, що до 05.09.1997р. право власності на майноза адресою: АДРЕСА_2 , належало іншим особам. Так, 21.07.1997р. ОСОБА_3 (один із минулих співвласників) складено заяву щодо узаконення прибудованого балкону. На підставі розпорядження органу приватизації №100676 від 21.08.1997р. право власності на квартиру було набуто ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно п.п. 2 договору купівлі-продажу нерухомого майна №97/0495 від 05.09.1997р., зазначено, що вказана квартираза адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 54.5 кв.м. складається з 2-х кімнат жилою площею 30.3 кв.м., а також: коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, комори (рос. «кладовая»), веранди.

В судовому засіданні було допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що в 1990 році саме ОСОБА_2 було реконструйовано балкон та облаштовано комору в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , будь які дії або роботи з улаштування підвального приміщення під балконом-верандою з боку ОСОБА_1 не здійснювались.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі - Закон №3038-VI), п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 (із змінами та доповненнями), експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно ч.9 ст.96 КУпАП експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, притягнення особи до відповідальності на підставі вказаної норми може мати місце у випадку якщо особа здійснює експлуатацію об`єкту, неприйнятого у встановленому законодавством порядку в експлуатацію, якщо таке прийняття передбачено законодавством.

Вказана норма КУпАП була введена в дію з 10.06.2017 р. До зазначеної дати законом передбачалася відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

В постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року по справі №21-433а14 вказано, що конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

28.07.2021 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було винесено постанову №141/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 96 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виконані роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3 , а саме роботи з улаштування підвального приміщення під балконом-верандою. Крім того, посадова особа Управління ДАБК Одеської міської ради зазначено, що ОСОБА_1 експлуатує реконструйований об`єкт за вказаною адресою не введений в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушила ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №461.

В акті перевірки №000290 від 14.07.2021 р. Управління ДАБК Одеської міської ради зазначило, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №97/0495 від 05.09.1997р.

Відповідно п.п. 2 договору купівлі-продажу нерухомого майна №97/0495 від 05.09.1997р., зазначено, що вказана квартира за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 54.5 кв.м. складається з 2-х кімнат жилою площею 30.3 кв.м., а також: коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, комори (рос. «кладовая»), веранди.

Тобто, будівельні роботи з реконструкції квартири проведено більш ніж 24 років, ще до купівлі вказаної квартири ОСОБА_1 у 1997 році, тобто до 19 січня 2012 року (дати, з якої КУпАП передбачає настання відповідальності за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію).

Про ту обставину, що реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_2 була здійснена попередніми власниками ще до 1997 р., тобто до придбання ОСОБА_1 цієї квартири, свідчать також покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , з яких встановлено, що в 1990 році саме ОСОБА_2 було реконструйовано балкон та облаштовано комору в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , будь які дії або роботи з улаштування підвального приміщення під балконом-верандою з боку ОСОБА_1 не здійснювались.

Однак при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не врахував відповідні пояснення позивача та не надав їм відповідної правової оцінки.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого частина 2 статті 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.9 ст.96 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, про що свідчить копія довідки до акту огляду МСЕК та копія пенсійного посвідчення.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №141/21 від 28.07.2021 року, якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10200,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 9 ст. 96 КУпАП, згідно постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №141/21 від 02.04.2020 року закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.04.2022 року.

Суддя: О.С. Леонов

14.04.22