Справа № 420/1750/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1750/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до телерадіокомпанії «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) про тимчасову заборону (зупинення) діяльності в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 25 січня 2022 надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до телерадіокомпанії «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), в якому позивач просить тимчасово заборонити (зупинити) діяльність телерадіокомпанії ТВ-СЕРРУС (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: верстата свердлильного FDB Drilling 16.450 ВТ, який введено в експлуатацію з 2015 року, гідравлічного поршня, який введено в експлуатацію з 2016 року, зварювального напівавтомату ПДГ-215, який введено в експлуатацію з 2014 року, в`їзд-виїзд автотранспортних засобів на територію автостоянки та автомайстерні, яка знаходиться за адресою: 65098, м. Одеса, вул. Іоана Генна, 21 б до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що під час позапланової перевірки встановлено, що господарська діяльність відповідача проводиться з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме на території відповідача виявлено наступні стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: верстат свердлильний FDB Drilling 16.450 ВТ, який введено в експлуатацію з 2015 року, гідравлічний поршень, який введено в експлуатацію з 2016 року, зварювальний напівавтомат ПДГ-215, який введено в експлуатацію з 2014 року. Крім цього, як вказує позивач, на території відповідача розташовано гараж та стоянка для вантажів автомобілів-сміттєвозів у кількості 15 шт.

При цьому, позивач наголошує, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на вищезазначені стаціонарні джерела відсутній.

Позивач звертає увагу, що провадження господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України, а саме з підстав несплати судового збору.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.161 КАС України позов з додатками позивачем 20.01.2022 року надіслано відповідачу (а.с.41-43)

Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року про відкриття провадження по справі отримано відповідачем 21 лютого 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.69).

Відповідач відзив на позовну заяву, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань за предметом позову до суду не надіслав. У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. При цьому регламентоване ст.44 КАС України право на ознайомлення з матеріалами справи, враховуючи звернення до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи від 22.02.2022 року вхід.№11052/22 (а.с.66), позивач не реалізував.

Станом на 14 квітня 2022 року, будь-яких інших заяв з боку сторін на адресу суду не надходило.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) () є юридичною особою, основним видом діяльності якого є збирання безпечних відходів 38.11. Місцезнаходження юридичної особи: вул. Катериненська, буд.17, м. Одеса, 65026(а.с. 27).

На підставі наказу №1494 від 18.11.2021 року та направлення №1322пр від 23.11.2021 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) у період з 23.11.2021 року 14 год. 00 хв. по 03.12.2021 рік 15 год. 45 хв. проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів телерадіокомпанії «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (а.с.24-26).

За результатами проведеного позапланового заходу Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) складено акт №959 від 03.12.2021 року, яким встановлено наступні порушення:

- на території ТОВ «ТВ-СЕРРУС» виявлено наступні стаціонарні джерела викидів в атмосферне повітря: верстат свердлильний FDB Drilling 16.450 ВТ, який введено в експлуатацію з 2015 року, гідравлічний поршень, який введено в експлуатацію з 2016 року, зварювальний напівавтомат ПДГ-215, який введено в експлуатацію з 2014 року. Окрім того, на території відповідача розташовано гараж та стоянку для вантажів автомобілів-сміттєвозів у кількості 15 шт. Однак дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній чим порушено ч.ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- ТОВ «ТВ-СЕРРУС» не визначено склад і властивості відходів, що утворюються на їх території, відсутній звіт з інвентаризації відходів, не розроблено паспорти чим порушено пункт «в» частини 1 статті 17 Закону України «Про відходи»;

- ТОВ «ТВ-СЕРРУС» на основні матеріально-сировинних балансів виробництва не виявляє і не веде первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються за встановленою формою №1-ВТ чим порушено пункт «г» частини першої статті 17 Закону України «Про відходи»;

- ТОВ «ТВ-СЕРРУС» надано договори на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів у кількості 4 договорів. З аналізу зазначених договорів вбачається, що після проведення ремонтних робіт та зміни складових частин, у тому числі з використанням запасних частин, розхідних матеріалів не передбачено передача використаних запчастин та розхідників до виконавців робіт з ремонту та обслуговування ТЗ. Однак відповідно до довідки від 30.11.2021 року наданої ТОВ «ТВ-СЕРРУС» використані та зняті з транспортних засобів запчастини залишаються на підприємствах, які здійснюють поточний ремонт та обслуговування. За таких обставин в діях ТОВ «ТВ-СЕРРУС» вбачається передача відходів з порушенням установлених правил на зберігання, оброблення або видалення підприємствами чи організаціями чим порушено пункт «є» частини першої статті 17 Закону України «Про відходи»;

- ТОВ «ТВ-СЕРРУС» не подає декларацію про відходи за формою та в порядку затвердженим ПКМУ №118. Окрім того, не забезпечується щоквартальне подання інформації щодо відпрацьованих мастил, згідно Порядку, затвердженого ПКМУ №1221 чим порушено ч.2 статті 17 Закону України «Про відходи», пункт 3 Порядку затвердженого ПКМУ №118;

- ТОВ «ТВ-СЕРРУС» надано протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів (від 25.11.2021 року №00579-29917-21, від 12.01.2021 року №00579-26067-21, від 22.09.2021 року №00579-29143-21), однак під час перевірки технічного стану авто контроль за рівнем вмісту забруднювальних речовин у спалинах не здійснювався. Таким чином, у протоколах не вказано вміст забруднюючих речових у спалинах. Вищезазначене свідчить про те, що ТОВ «ТВ-СЕРРУС» допускається випуск в експлуатацію транспортних засобів з перевищенням нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах чим порушено ч.1 статті 17 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.9-23).

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланової перевірки у період з 23.11.2021 року по 03.12.2021 року, Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) складено припис №521 від 06.12.2021 року. Отримав зазначений припис нарочно керівник ТОВ «ТВ-СЕРРУС» Є.Ю. Константинович 06.12.2021 року (а.с.8) .

06.12.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Аксютенко Андрієм Олеговичем складені протоколи про адміністративне правопорушення №003435 про порушення відповідачем ч.1 ст.17 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та №003436 про порушення відповідачем ч.ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Вказані протоколи були отримані особисто директором ТОВ «ТВ-СЕРРУС» Константинович Є.Ю. 06.12.2021 року (а.с.31-32, 34).

Інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Аксютенко Андрієм Олеговичем винесені постанови про накладення адміністративного стягнення №003435, якою накладено на гр. ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн., а також постанова №003436, якою накладено на гр. ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн.

Вказані постанови були отримані особисто директором ТОВ «ТВ-СЕРРУС» Константинович Є.Ю. 16.12.2021 року.

Джерела права та висновки суду

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом а ч.1 ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, до компетенції вказаного органу, крім іншого, належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Отже, контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Держекоінспекцію та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) (нова редакція), затвердженого наказом Держекоінспекції України від 02.02.2021 року №63, Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Миколаївської та Одеської областей внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.

В свою чергу, ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення Держекоінспекція має право, зокрема, звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до положень ч.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року №2707-XIІ атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища. Так, закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ст.12 вказаного Закону господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що за визначенням ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2001 року №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню», до числа яких віднесено найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід; небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки, допускаються у виняткових випадках лише з дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а до другої або третьої групи, - обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб`єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлює Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року №302. Відповідно до даного Порядку, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Отже, законодавець встановив обов`язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. На виконання вказаного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 року № 317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Згідно п.п.14.1.230 п.14.1 ст.14. ПК України стаціонарне джерело забруднення - це підприємство, цех, агрегат, установка або іншим нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до п. 1.14.5. Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року №7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до ст.ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» Підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно-атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів. Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп. Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об`єкт якого належить до другої групи, - десять років, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений. Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: не перевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; не перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни. Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об`єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності. Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, господарська діяльність відповідача проводиться з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме на території відповідача виявлено наступні стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: верстат свердлильний FDB Drilling 16.450 ВТ, який введено в експлуатацію з 2015 року, гідравлічний поршень, який введено в експлуатацію з 2016 року, зварювальний напівавтомат ПДГ-215, який введено в експлуатацію з 2014 року.

Крім цього, суд зазначає що позивач вказує, що на території відповідача розташовано гараж та стоянка для вантажів автомобілів-сміттєвозів у кількості 15 шт., що є порушенням ст.ст.10, 11, 13 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». На підтвердження цього позивач посилається на арк.13 Акту № 959 від 13.12.2021 року на Рішення ОМР «Про визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюватимуть збирання та перевезення твердих побутових відходів у межах територій районів міста Одеси» від 14.12.2017 року №2748-VII, Договір від 23.02.2018 року про надання послуг з вивезення побутових відходів та території Приморського району м. Одеси укладений між ТОВ «ТВ-СЕРРУС» та Приморською районною адміністрацією, а також схему санітарного очищення м.Одеси, затверджену рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №144 від 22.04.2021 року з врахуванням вимог порядку санітарної обробки обладнання транспортних засобів для перевезення побутових відходів, а саме їх миття та дезінфекції, які повинні проводитися щоденно або в міру необхідності, але не рідше 1 разу на10 днів в теплу пору року і не рідше 1 разу на місяць в холодну. Відповідачем на підставі актів виконаних робіт щодо очищення, миття і санітарної обробки транспортних засобів, які повинні здійснюватися у спеціально виділених місцях або в спеціальних мийних блоках виявлено порушення Порядку санітарної обробки обладнання транспортних засобів для перевезення побутових відходів.

Суд зазначає, що відповідачем не надано ані відзиву на позовну заяву з обґрунтуванням заперечень проти позовних вимог, ані будь-яких інших доказів на спростування доводів позовної заяви.

Таким чином, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до телерадіокомпанії «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) про тимчасову заборону (зупинення) діяльності в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач є суб`єктом владних повноважень, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до телерадіокомпанії «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) про тимчасову заборону (зупинення) діяльності в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря задовольнити.

Тимчасово заборонити (зупинити) діяльність телерадіокомпанії ТВ-СЕРРУС (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: верстата свердлильного FDB Drilling 16.450 ВТ, який введено в експлуатацію з 2015 року, гідравлічного поршня, який введено в експлуатацію з 2016 року, зварювального напівавтомату ПДГ-215, який введено в експлуатацію з 2014 року, території автостоянки та автомайстерні, яка знаходиться за адресою: 65098, м. Одеса, вул. Іоана Генна, 21 б до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, м. Одеса, 65114, ).

Відповідач: Телерадіокомпанія «ТВ-СЕРРУС» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (вул. Катериненська, 17, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов