Справа № 120/2835/22-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 квітня 2022 р. Справа № 120/2835/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 11.03.2022 про залишення позовної без руху позивачу встановлено 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- доказів на підтвердження факту отримання відмови у розгляді скарги позивача, а також доказів надсилання відповідної скарги відповідачу;

- копій належним чином засвідчених документів, на які покликається позивач в позовній заяві обгрунтовуючи свою позицію;

- доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

24.03.2022 на адресу суду, на виконання вимог ухвали від 11.03.2022, від позивача надійшла заява за вх. №18659. У поданій заяви позивач зазначив, що йому не було повідомлено спосіб виконання вимог вищевказаної ухвали, а саме не зазначено банківських реквізитів суду. Крім того, покликаючись на положення ст. 51 Закону України "Про нотаріат", позивач повідомив, що засвідченню підлягають копії документів, що виходять від підприємств, організацій, установ в стосуються особистих прав і законних інтересів громадян. Таким чином, на його думку, він не наділений повноваженнями засвідчувати копії чужих документів, які видаються державними органами та підприємствами.

Ухвалою суду від 31.03.2022 продовжено строк виконання ухвали суду від 11.03.2022 на 7 (сім) днів з дня отримання даної ухвали суду від 31.03.2022, шляхом надання:

- доказів на підтвердження факту отримання відмови у розгляді скарги позивача, а також доказів надсилання відповідної скарги відповідачу;

- копій належним чином засвідчених документів, на які покликається позивач в позовній заяві обґрунтовуючи свою позицію;

- доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

08.04.2022 на адресу суду, на виконання вимог ухвал від 11.03.2022 та від 31.03.2022, від позивача надійшла заява за вх. №21283/22. У поданій заяви позивач, окрім іншого, зазначив, що він намагався через канцелярію кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області подати скаргу на адвоката Коваль Тетяну Дмитрівну, однак відповідач в усній формі відмовився її приймати. На переконання позивача, такий виклад обставин є доказом у справі, якщо не буде доведено зворотнього. Таким чином, покликаючись на положення абз. 4 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", позивач вважає, що отримав усну відмову у задоволенні своєї скарги, що зумовило його звернення до суду з даним позовом.

Стосовно надання відомостей про свої доходи за четвертий квартал 2021 року, то позивач зазначив про неможливість їх надання через обмежену роботу органів ДФС України в зв`язку з введенням в країні військового стану. Проте, вказав, що такі докази будуть надані суду після скасування воєнного стану.

Також, позивач повторно, покликаючись на приписи ст. 51 Закону України "Про нотаріат", наголосив на тому, що не зобов`язаний завіряти подані до суду копії документів, адже не є державною або громадською. організацією, установою, підприємством.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з урахуванням відомостей повідомлених позивачем на виконання вимог ухвал від 11.03.2022 та від 31.03.2022, вважаю повторно залишити позовну заяву без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд зазначає, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статті 2, 6 КАС України. Суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вимоги щодо змісту позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України.

Згідно з пунктами 4, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Частиною першою статті 5 КАС України визначені правові способи захисту адміністративним судом порушеного права, свобод або законного інтересу особи, яка звернулася до суду з позовом про оскарження рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Такими способами є: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вказані положення кореспондуються з нормами частини другої статті 245 КАС України.

Вищевказаним способам повинні відповідати і позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Отже, підставою для звернення до суду із позовом є порушення прав, свобод та інтересів позивача рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. У рамках адміністративного судочинства:

- дії це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

- бездіяльність це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

- рішення це нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

В позовній заяві, обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом позивач зазначив, що 29.12.2021 звернувся до голови дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області з письмовою скаргою до ОСОБА_2 . Однак, йому, ОСОБА_1 , відмовили у розгляді скарги з посиланням на рішення Ради адвокатури України від 18.06.2021 за № 37, яким встановлено плату за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до ВКДКА.

В свою чергу, в поданій до суду заяві від 08.04.2022 позивач зазначив, що він лише намагався через канцелярію кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області подати скаргу на адвоката ОСОБА_2 , однак відповідач в усній формі відмовився її приймати.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви встановлено, що заявлені позивачем позовні вимоги стосуються питання допущення суб`єктом владних повноважень бездіяльності, однак позивачем у прохальній частині позовної заяви не зазначено, яку саме бездіяльність відповідача необхідно визнати протиправною. Так, позивач не конкретизує в чому саме полягає бездіяльність відповідача в цій спірній ситуації, адже як самостійно зазначає в заяві від 08.04.2022, що скарга до адвоката Коваль Т.Д. ним так і не була подана.

Разом із тим, з огляду на наведені вище положення КАС України, суд не уповноважений на власний розсуд визначати належний спосіб захисту порушеного права, тому позивачу необхідно усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом коректного викладу змісту позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Голови кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури у Вінницькій області Хоменчук К.Л.

Крім того, за змістом пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також в силу приписів ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Наведені обов`язки позивача при оформленні та поданні до суду позовної заяви узгоджуються з його обов`язками як учасника справи, визначеними у статті 77 КАС України.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Отже, разом з позовною заявою позивач повинен надати суду докази на підтвердження тих обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги і за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав та інтересів суб`єктом владних повноважень.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що 29.12.2021 він звернувся до відповідача зі скаргою до адвоката Коваль Т.Д. Однак йому було усно відмовлено у прийнятті відповідної скарги з посиланням на рішення Ради адвокатури України від 18.06.2021 за № 37, яким встановлено плату за організаційне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до ВКДКА.

Втім, на підтвердження вказаних обставин, а саме факту звернення до відповідача та отримання відмови у прийнятті скарги, до позовної заяви не додано жодних доказів.

Таким чином, з наведених мотивів позовна заява не відповідає вимог п.п. 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України.

Також, суд вважає за необхідне вкотре наголосити на тому, що згідно вимог ч. 2 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 за № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

В порушення вказаних норм законодавства, додані до позовної заяви документи не засвідчені позивачем із урахуванням наведених правил.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 по справі № 2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 по справі № 826/15414/17, від 11.02.2020 по справі № 826/2935/14.

Слід звернути увагу позивача на те, що позивач не позбавлений права надати суду оригінали документів, на які він покликається в позовній заяві під час обґрунтування заявлених позовних вимог, або подати належним чином засвідчені копії таких документів.

При цьому, варто зазначити, що аналіз положень ст. 94 КАС України дає підстави для формування висновку про те, що засвідченню підлягають подані стороною копії доказів (документів), оригінали яких знаходиться у нього. При цьому, зазначена стаття КАС України не ставить у залежність виникнення в особи обов`язку засвідчення поданого до суду доказу від того, ким саме відповідний доказ виготовлено. Єдиною умовою є те, що оригінал поданого до суду доказу перебуває в розпорядженні сторони, яка такий доказ (документ) подала до суду та покликається на нього обґрунтовуючи свою позицію.

Крім того, суд зазначає, що подана позивачем позовна заява роздрукована на чернетках, зворотній бік яких містить інформацію, що немає жодного відношення як до адміністративного позову у цій справі так і до позивача.

Суд зауважує, що за своєю правовою природою, позовна заява - це одна із заяв по суті справи, яка є документом та процесуальним засобом реалізації права особи на звернення до суду. У позовній заяві позивач повинен викладати свої вимоги та їх обґрунтування щодо предмета спору. Процесуальний закон не обмежує право позивача на виготовлення позовної заяви як із одностороннім так із двостороннім використанням паперового носія інформації, однак у випадку двостороннього друку документа, інформація розміщена на носії (зокрема листі формату А 4), повинна стосуватися поданого позову.

Натомість подання позовної заяви на чернетках свідчить як про неналежне ставлення до реалізації процесуальних прав особи, котра подає позов, так і про довільне сприйняття встановлених правил щодо ініціювання судового процесу.

В контексті наведеного, варто зазначити, що надані разом з позовною заявою Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28.01.2022 (далі - Відомості) не містять мокрої печатки установи, яка її виготовила. Вказані Відомості надруковані на листі формату А 4, який на своєму звороті містить інформацію, яка не стосується предмету доказування.

Також, інформація наведена у Відомостях містить інформацію відносно фізичної особи з реєстраційним номером облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) № НОМЕР_1 , в той же час позовна заява подана фізичною особою з РНОКПП № НОМЕР_2 .

Зважаючи на вищенаведені недоліки в оформленні доказів, наданих в підтвердження перебування позивача у скрутному матеріальному стані, вважаю за необхідне повторно запропонувати особі, яка звернулась до суду з даним позовом, надати докази сплати судового збору у розмірі визначеному ч. 4 Закону України "Про судовий збір" або надати належні докази в підтвердження наявності обставин визначених ст. 5 вказаного Закону.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про його звільнення від сплати судового збору.

Водночас інших доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", до позовної заяви не додано.

Відтак позивачу необхідно:

- надати належні і допустимі докази на підтвердження свого майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання позову, або надати докази сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за наступними реквізитами:

одержувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101,

,

банк: Казначейство України (ЕАП),

рахунок: UA4002856,

призначення платежу: *;101;(код ЄДРПОУ для юридичних осіб, РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, вважаю за необхідне продовжити строк виконання ухвали суду від 11.03.2022 на сім днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 161, 256, 287 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Повторно залишити позовну заяву без руху та продовжити строк виконання ухвали суду від 11.03.2022 на 7 (сім) днів з дня отримання даної ухвали суду від 14.04.2022 у спосіб зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна