Справа № 380/25060/21
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у якому заявлені наступні позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03.12.2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою прийняття наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03.12.2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3» є правомірне невиконання позивачем вимоги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про надання пояснень та копій документів стосовно скарги ОСОБА_1 . Позивач вважає таку вимогу відповідача незаконною, оскільки витребовувана відповідачем інформація становить нотаріальну таємницю у випадку розгляду звернень третіх осіб, які не вчиняли нотаріальні дії.

Позивач також стверджує, що ні звернення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 29.11.2021 року, ні скарга ОСОБА_1 не містить запиту щодо надання інформації про копії документів чи витягів з них, а також пояснення нотаріусів з питань , що стосуються регулювання організації нотаріальної діяльності.

Окрім того позивач зазначає, що ст.8 Закону України «Про нотаріат» не передбачає повноваження органів міністерства юстиції витребовувати від приватних нотаріусів копії документів, витяги з них, а також пояснення нотаріусів з питань дотримання правил нотаріального діловодства та з питань організації нотаріальної діяльності без документального оформлення факту проведення перевірки або витребувати такі документи та пояснення під час розгляду звернень третіх осіб у питаннях приватних майнових спорів.

Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою від 24.12.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №. 4790 від 18.01.2022) у якому відповідач проти позовних вимог заперечив. Вказав, що наказ № 502/6 від 03.12.2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3» прийнятий у межах повноважень та у спосіб, згідно Закону України «Про нотаріат», у відповідності до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011 року та Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 17.02.2014 року № 357/5. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила про те, що відповідач не дотримав процедури призначення та проведення перевірки, в даному випадку позапланової перевірки та не довів до відома позивача факту проведення позапланової перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.01.2008 року Міністерством юстиції України ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № НОМЕР_1, на підставі якого позивачем здійснювалась нотаріальна діяльність у межах Львівського міського нотаріального округу.

26.11.2021 року на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшла скарга громадянки ОСОБА_1 щодо дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

29.11.2021 року Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в порядку ст.ст.5, 8 Закону України «Про нотаріат» листом №6926/745/0/06-09 звернулось до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з вимогою надати обґрунтовані пояснення та копії документів, що мають відношення до справи до 03.12.2021 року. Копія скарги громадянки ОСОБА_1 щодо дій приватного нотаріуса долучена до вищенаведеного листа.

01.12.2021 року позивач надала відповідачу відповідь, у якій зазначила, що громадянка ОСОБА_1 ніколи не зверталася до позивача за вчиненням нотаріальних дій. Відомості щодо нотаріальних дій, які вчинив нотаріус складають нотаріальну таємницю. Довідки про вчиненні нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії або у разі судового розгляду справи на письмову вимогу суду.

03.12.2021 року у зв`язку із ненаданням позивачем пояснень та копій документів на виконання вимог листа відповідача від 29.11.2021 № 6926/745/0/06-09, відповідач наказом № 502/6 тимчасово зупинив з 08.12.2021 нотаріальну діяльність позивача до усунення цієї обставини.

06.12.2021 року відповідач листом № 7113/745/0/06-09 надіслав позивачу наказ міжрегіонального управління від 03.12.2021 № 502/6.

Позивач вважаючи зазначений наказ протиправними, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Положеннями ч.1 ст.33 вказаного Закону визначено, що Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011, затверджено Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (надалі - Положення № 1707/5). Пунктом З Положення № 1707/5 одним із основних завдань міжрегіонального управління визначено забезпечення роботи нотаріату.

Відповідно до п.4.28 Положення № 1707/5 Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування (далі - уповноважені особи), контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про нотаріат» порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України (далі - Міністерство юстиції), Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне управління юстиції) перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства визначено Порядком проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 № 357/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.02.2014 за № 298/25075 (надалі - Порядок № 357/5).

Відповідно до п. 2 вказаного вище Порядку позапланова перевірка - не запланована Міністерством юстиції, головним управлінням юстиції комплексна, цільова або контрольна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, а також перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.6 Порядку № 357/5 проведення перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, дотримання державними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється уповноваженими представниками Міністерства юстиції, головного управління юстиції, діяльність яких безпосередньо пов`язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні.

Відповідно до п. 13 Порядку 357/5 позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи територіального органу Міністерства юстиції.

Пунктом 14 Порядку № 357/5 визначено, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Відповідно до п. 19 Порядку 357/5 для проведення перевірки утворюється комісія. Персональний склад комісії, її голова, термін проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса затверджуються наказом відповідно Міністерства юстиції чи територіального органу Міністерства юстиції. Голова комісії організовує та координує діяльність членів комісії, розподіляє між ними конкретні завдання та повідомляє про час проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса. Наказ підтверджує повноваження членів комісії на проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса у термін, зазначений у наказі.

Як вбачається з матеріалів справи 29.11.2021 року відповідач правомірно листом №6926/745/0/06-09 звернувся до позивача з вимогою надати необхідні документи та відомості, що стосуються фактів, викладених у скарзі громадянки ОСОБА_1 щодо дій позивача, а також надати відповідні письмові пояснення. Позивач вимогу відповідача не виконав, оскільки вважає, що інформація та документи, запитувані Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, складають нотаріальну таємницю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у ст.1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

Однак, ч.12 ст.8 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що на вимогу Міністерства юстиції України та його територіальних органів з метою регулювання організації нотаріальної діяльності нотаріуси видають підписані ними копії документів та витяги з них, а також пояснення нотаріусів у строк, встановлений цими органами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає помилковим твердження позивача, що інформація та документи, запитувані Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, складають нотаріальну таємницю, вимоги щодо поширення якої не передбачають надання такої інформації за запитами органів Міністерства юстиції України.

Посилання позивача на те, що при проведенні перевірки відповідачем не було утворено комісію, суд відхиляє, оскільки п. 19 Порядку № 357/5 передбачає утворення комісії лише для проведення планових та позапланових комплексних перевірок, а не перевірок за зверненнями фізичних та юридичних осіб, що є відмінними за своєю суттю та призначенням.

Згідно ч.1 статті 29-1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин: у разі необгрунтованої відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, його територіальному органу в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставини; у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п`ятій - восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини.

Відповідно до п.4.34 Положення № 1707/5 міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань зупиняє, припиняє діяльність нотаріусів, готує обґрунтовані подання на розгляд Мін`юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня видання наказу про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса письмово повідомити приватного нотаріуса про зупинення його нотаріальної діяльності (стаття 29-2 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, з огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у зв`язку із ненаданням приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 пояснень та копій документів на виконання листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29.11.2021 № 6926/745/0/06-09, відповідачем в межах компетенції правомірно тимчасово зупинено з 08.12.2021 року нотаріальну діяльність позивача до усунення цієї обставини.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 293, 295 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправним та скасування наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03.12.2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М