Справа № 380/2365/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/2365/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із вимогами:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 безпідставно утримані кожного місяця, починаючи з 01.01.2021 року кошти в розмірі 20 відсотків розміру пенсії, що проводилась на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Позов обґрунтовано тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії є протиправним з огляду на відсутність підстав для застосування частини 1 статті 50 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю зловживань з його боку. Вказує, що згідно із пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу Державної прикордонної служби України з 05.08.2020 року, а наказ Голови державної прикордонної служби України про поновлення позивача було винесено 04.06.2021 року, відтак позивач в спірний період не перебував на військовій службі. Такий період є вимушеним прогулом, тобто часом, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 04.02.2022 року в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

04.03.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він щодо задоволення позову заперечив та вказав, що позивач всупереч норм статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, зазначені у заяві про призначення пенсії від 14.09.2020 року, не повідомив Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про поновлення на службі, що спричинило переплату пенсії за період з 06.08.2020 року по 30.06.2021 року в сумі 162185,61 грн.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №312-ОС від 02.07.2020 року, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення з 05.08.2020 року.

Згідно протоколу за пенсійною справою (Державна прикордонна служба України) від 06.08.2020 року, ОСОБА_1 з 06.08.2020 року призначено згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992 пенсію за вислугу років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року в адміністративній справі №380/5829/20 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) в особі Голови Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на військовій службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії було задоволено частково та, зокрема: визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України від 22.06.2020 №576-ОС «Про особовий склад» в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби полковника ОСОБА_1 (П-000466) за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.07.2020 №312-ОС про виключення із списку особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 (П-000466); поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на посаді начальника відділу кадрів Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; стягнуто з Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2020 по 21.05.2021 в сумі 232026 (двісті тридцять дві тисячі двадцять шість) грн. 54 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 24487 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 26 коп. звернуто до негайного виконання.

Згідно витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України №491-ОС від 02.06.2021 року, на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року в справі №380/5829/20, наказано:

1) поновити ОСОБА_1 на військовій службі та на посаді начальник відділу кадрів Західного регіонального управління з 06.08.2020 року;

2) продовжити з полковником ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби з 06.08.2020 року на строк вимушеного прогулу;

3) начальнику Західного регіонального управління забезпечити виплату полковнику ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відповідно до судового рішення у розмірі 24487,26 грн.

Згідно витягу з наказу начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №197-ОС від 04.06.2021 року ОСОБА_1 поновлено в списках особового складу Західного регіонального управління та на всіх видах забезпечення з 06.08.2020 року; виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць: 24487,26 грн.

Як вбачається з атестату Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про зняття з обліку №207, ОСОБА_1 припинено виплату пенсії по причині поновлення на службі. Пенсію виплачено по 30.06.2021 року.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням №Д/1, пенсіонер ОСОБА_1 , сума до виплати (утримання) становить: -162185,61 грн.

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №231-ОС від 18.06.2021 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення з 13.07.2021 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 30.06.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що внаслідок поновлення його на посаді начальника відділу кадрів Західного регіонального управління з 06.08.2020 року, у нього за період з 06.08.2020 року по 30.06.2021 року виникла переплата пенсії в сумі 162185,61 грн. У разі несплати позивачем вказаної переплати добровільно, така буде стягнена в судовому порядку. Одночасно повідомлено, що з 01.07.2021 року позивачу припинено виплату пенсії.

Згідно протоколу за пенсійною справою (Державна прикордонна служба України) від 14.07.2021 року, ОСОБА_1 з 14.07.2021 року призначено згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992 пенсію за вислугу років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 24.12.2021 року представника позивача повідомлено, що Головним управлінням прийнято рішення про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків. Утримання здійснюватиметься з січня 2022 року.

Позивач, вважаючи прийняте відповідачем рішення про утримання 20 відсотків з його пенсії протиправним, звернувся до суду з метою його скасування.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до норм статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначено Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 року № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/7695 (далі - Порядок № 6-4).

Пунктами 3 та 4 Порядку № 6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

У разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Законодавець встановив наступні підстави для відрахування виплаченої надміру суми пенсії на підставі рішення пенсійного органу: зловживання з боку пенсіонера; подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного суду від 25.10.2021 року в адміністративній справі №554/4736/17.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники -внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 року (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду у постанові від 25.09.2018 року (справа № 340/644/15-а).

В свою чергу, суд зазначає, що підставою для винесення спірного рішення та утримання грошових коштів стало не наявність зловживань з боку пенсіонера при призначенні пенсії, а обставина тривалого судового розгляду справи ОСОБА_1 щодо поновлення на службі в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України.

Суд вказує, що позивач мав право на призначення пенсії у серпні 2020 року, адже передумовою для її призначення було звільнення ОСОБА_1 зі служби. Окрім цього суд зазначає, що жодних зловживань з боку ОСОБА_1 щодо подання недостовірних даних або подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому достовірно відомо судом не встановлено. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів наявності його вини чи зловживань при отриманні пенсії.

Отже, в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою встановлено обов`язок пенсіонера повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, адже, як судом встановлено з відзиву на позовну заяву, відповідача було повідомлено Адміністрацією Державної прикордонної служби України про поновлення ОСОБА_1 на службі листом від 10.06.2021 року. Відтак суд, при вирішенні даного спору не вбачає порушень статті 60 Закону №2262-ХІІ.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суд виходить з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі № 173/424/17.

Втім відповідачем не надано до суду докази на підтвердження наявності таких фактів, що позивач навмисно надав пенсійному органу недостовірну інформацію.

Таким чином, враховуючи те, що судом в процесі розгляду справи не встановлено обставин щодо зловживань з боку ОСОБА_1 при зверненні щодо призначення пенсії, допустимими доказами не підтверджено подання недостовірних даних або подання ним документів з явно неправильними відомостями, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 06.12.2021 року №00930 про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача є протиправним та підлягає скасуванню, а безпідставно стягнуті грошові кошти на виконання такого рішення підлягають поверненню на користь позивача.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від судового збору, такий не підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області №00930 від 06.12.2021 року про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3; ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) безпідставно утримані кожного місяця, починаючи з 01.01.2022 року кошти в розмірі 20 відсотків розміру пенсії, що проводилась на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.