Справа № 380/19225/21
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва з позовними вимогами:

- визнати протиправним надання Печерським районним судом міста Києва неповної інформації на мій запит від 28.08.2021 та зобов`язати його негайно (в порядку ч. 1 ст. 371, п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України) надати запитувані документи, а саме: електронні копії усіх рішень та протоколів Зборів суддів, на яких відбулось обрання на посаду голови Печерського районного суду м. Києва та припинення повноважень голови Печорського районного суду м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.08.2021 ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва запит на публічну інформацію у якому просив суд надати інформацію про осіб, які обіймали посаду голови цього суду та щодо ймовірних порушень ними заборони займати цю посаду більше ніж двічі поспіль. Відповідач надав інформацію на перші три питання запиту, втім відмовив у наданні інформації на останнє питання. Позивач зазначає, що відповідач відмовив у наданні частини запитуваної інформації з іншої, не передбаченої Законом підстави - "технічної неможливості". При цьому відповідач не пояснив в чому полягає ця "неможливість". На думку позивача, така відповідь на запит суперечить вимогам ст. 22 Закону та порушує його право на доступ до публічної інформації.

Відповідач позов не визнав, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що надати електронні копії протоколів зборів суддів Печерського районного суду м. Києва, якими зафіксовані рішення зборів суддів щодо обрання судців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на посаду голови суду, не вдалось у зв`язку з відсутністю такої технічної можливості. Так, 08.09.2021 складено відповідний акт за підписом керівника апарату суду Ліннік Н.В., заступника керівника апарату суду Ковалевської А.П. та головного спеціаліста Питайчук К.В., яким зафіксовано, що створити електронні копії протоколів зборів суддів технічно неможливо, у зв`язку з відсутністю доступу автора до таких електронних документів. Відповідач зазначив, що надати позивачу електронні копії саме рішень зборів суддів не вбачалось можливим, оскільки рішення зборів суддів з цікавих позивачу питань окремим документом не викладались і були зафіксовані протоколами зборів суддів, про що було зазначено у відповіді Відповідача. Таким чином, на думку відповідача, на звернення позивача було надано відповідь по суті всіх поставлених у запиті питань та надано наявну у володінні відповідача інформацію, виходячи з технічних можливостей її надання. Відповідач стверджує, що сканкопії паперових документів, про які зазначає позивач у позові, не є електронними копіями в розумінні положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», які, в свою чергу, оформлюються, відправляються та одержуються у відповідності до вимог цього Закону України у електронній формі, яка забезпечить цілісність, справжність та неможливість коригування електронної копії. На думку відповідача, безпідставними є твердження позивача, про те, що відповідач мав можливість зробити скановані копії паперових документів на виконання вимог запиту позивача, позаяк у своєму зверненні позивач просив саме електронні копії, що і становило зміст запиту на публічну інформацію, який відповідач зобов`язаний розглянути відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

28.08.2021 ОСОБА_1 , надіслав на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва запит на публічну інформацію, у якому просив суд надати інформацію про осіб, які обіймали посаду голови цього суду та щодо ймовірних порушень ними заборони займати цю посаду більше ніж двічі поспіль, а саме:

1. прізвище, ім`я, по батькові усіх суддів, які з 01.01.2014 року обіймали посаду голови Печерського районного суду м. Києва;

2. дату початку та дату закінчення повноважень голови Печерського районного суду м. Києва у кожної з цих осіб;

3. дату загальних зборів суддів, на яких відбулось обрання кожної з цих осіб на посаду голови Печерського районного суду м. Києва;

4. електронні копії усіх рішень та протоколів Зборів суддів, на яких відбулось обрання кожної з цих осіб на посаду голови Печерського районного суду м. Києва та припинення повноважень голови Печерського районного суду м. Києва кожної з цих осіб.

Листом від 02.09.2021 вих. № 4265/21 повідомлено позивача про продовження строку розгляду вказаного звернення згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Листом Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2021 вих. №4443/21 надано відповідь на запит ОСОБА_4 по суті поставлених питань, та повідомлено стосовно четвертого питання, про те, що надати електронні копії протоколів зборів суддів Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2014, 03.04.2015, 31.03.2017 та 25.02.2020, якими зафіксовані рішення зборів суддів про обрання суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на посаду голови суду, не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю такої технічної можливості на даний час.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненадання повної інформації, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідачем в процесі виконання повноважень щодо організаційного забезпечення роботи суду.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом з`ясовано, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VI.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не надав повної інформації на запит від 28.08.2021.

Як встановлено судом із змісту відповіді відповідача на запит, Печерським районним судом м. Києва частково надано відповідь на питання, які ставилися позивачем у запиті, а саме надано прізвище, імя, по-батькові усіх суддів, які з 01.01.2014 року займали посаду голови Печерського районного суду м.Києва; дату початку та дату закінчення повноважень голови Печерського районного суду м.Києва у кожної з цих осіб; дату загальних зборів суддів, на яких відбулось обрання кожної з цих осіб на посаду голови Печерського районного суду м.Києва.

При цьому, стосовно питання надання електронних копій усіх рішень та протоколів Зборів суддів, на яких відбулось обрання кожної з цих осіб на посаду голови Печерського районного суду м.Києва відповідачем у вказаному листі повідомлено, що надати електронні копії протоколів зборів суддів Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2014, 03.04.2015, 31.03.2017 та 25.02.2020, якими зафіксовані рішення зборів суддів про обрання суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на посаду голови суду, не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю такої технічної можливості на даний час.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача, що надана на його запит інформація не може вважатися повною, адже є недостатньою.

При цьому, суд не бере до уваги наведені у відзиві на позовну заяву твердження відповідача про те, що сканкопії паперових документів, про які зазначає Позивач у позові, не є електронними копіями в розумінні положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», які, в свою чергу, оформлюються, відправляються та одержуються у відповідності до вимог цього Закону України у електронній формі, яка забезпечить цілісність, справжність та неможливість коригування електронної копії. Разом з тим, відповідач стверджує, що спірні протоколи зборів суддів з зафіксованими рішеннями зборів суддів, електронні копії яких запитував Відповідач, були оформлені Відповідачем у встановленому Положенням порядку, а їх електронні примірники у відповідності до вимог діючого на час їх створення законодавства були внесені Відповідачем до автоматизованої системі документообігу суду.

З позиції суду, ненадання запитуваної інформації, володіння якою не заперечується відповідачем, у зв`язку з тим, що вона зберігається в електронному вигляді, суперечить положенням Закону України "Про доступ до публічної інформації". При цьому така інформація наявна у відповідача у паперовому варіанті у встановленому Положенням про збори суддів Печерського районного суду міста Києва, затвердженим рішенням зборів суддів від 20.03.2020.

Ба більше, з позиції суду електронною копією документа є візуальне подання паперового документа в електронній формі, в тому числі шляхом сканування паперового документа.

Підсумовуючи, суд констатує, що встановлені обставини справи свідчать про те, що:

по-перше, у даному випадку відповідач вважається розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом;

по-друге, відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у запиті від 28.08.2021;

по-третє, відповідач надав неповну інформацію на такий запит, чим порушив законне право позивача на доступ до публічної інформації.

Разом з тим, суд зазначає, що частиною сьомою статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. У такому випадку копія документа повинна надаватися у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Таким чином, Закон України "Про доступ до публічної інформації" прямо забороняє розпоряднику інформації відмовляти у доступі до документу, натомість наділяючи розпорядника інформації правом визначення обсягів інформації, що надається.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню в межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, що в свою чергу суперечить вимогам Закону № 2939-VI, яким встановлено обов`язок розпорядника інформації, яким є відповідач, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну публічну інформацію.

Суд враховує, що уразі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 у справі №826/11251/18.

Отже, відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій при розгляді запиту позивача В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на вказане, суд вважає протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит позивача від 28.08.2021.

При цьому суд враховує, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи у співставленні з позовними вимогами суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмову відповідача у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 28.08.2021, викладену в листі від 14.09.2021 №4443/21, та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 електронні копії усіх рішень та протоколів Зборів суддів, на яких відбулось обрання на посаду голови Печерського районного суду м.Києва.

Разом з тим, в частині позовних вимог щодо надання електронних копій усіх рішень та протоколів зборів суддів на яких відбулось припинення повноважень голови Печерського районного суду м. Києва, то такі задоволенню не підлягають оскільки зі змісту відповіді Печерського районного суду м. Києва наданої на запит ОСОБА_1 слідує, що відповідачем надано запитувану позивачем інформацію в частині, що стосується припинення повноважень голови Печерського районного суду м. Києва.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду у цій справі до негайного виконання суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються, зокрема рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що справи про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію розглядаються судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Предметом спору у цій справі є дії, а не бездіяльність відповідача, щодо неналежного розгляду запиту на інформацію, а тому рішення по справі не підлягає негайному виконанню.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 726,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Печерського районного суду м.Києва у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 28.08.2021, викладену в листі від 14.09.2021 №4443/21.

Зобов`язати Печерський районний суд м. Києва надати ОСОБА_1 у відповідь на запит від 28.08.2021 інформацію, а саме: електронні копії усіх рішень та протоколів Зборів суддів, на яких відбулось обрання на посаду голови Печерського районного суду м.Києва.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Печерського районного суду м. Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська 15, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі по 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2022.

Суддя Грень Н.М.