Справа № 143/1343/21
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/1343/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2022 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Погібко Олександр Олегович до Державної служби України з питань безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

21 грудня 2021 року до суду подано цю позовну заяву, згідно з якою ФОП ОСОБА_1 оскаржив постанову Укртрансбезпеки серії ВМ №00001523 від 23.11.2021 про накладення на нього штрафу в розмірі 8500 грн. за ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 23.11.2021 Укртрансбезпекою, за його відсутності, було винесено постанову серії ВМ №00001523, якого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Однак, на думку позивача, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки згідно з товарно-транспортною накладною серії 12ААИ №234959 від 09.11.2021, маса вантажу (зерна ячменю), який перевозився на належному йому автомобілі марки «DAF CF 85.430», д. н. НОМЕР_1 , для ТОВ «Ферко», становила 27 т 920 кг та маса брутто 42 т 940 кг, що є допустимою вагою згідно з п.5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою КМУ від 18.01.2001 №30.

Окрім того, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята за його відсутності, без належного повідомлення його про дату та час розгляду, та не відповідає вимогам КУпАП.

Ухвалою суду від 24.12.2021 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.01.2022 представником відповідача Лебєдєвою Т.О. до суду подано відзив з додатковими доказами, в якому представник просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив мотивує тим, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР України, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано з правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. При цьому вказує, що сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Ухвалою суду від 01.02.2022 задоволено клопотання позивача, яке він заявив при поданні позовної заяви, про витребування додаткових доказів, які, на виконання ухвали, були надіслані до суду 18.02.2022.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надіслав заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явилася також, у поданому відзиві розгляд справи просила провести у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.229 КАС України не здійснювалось.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити з таких міркувань.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець, вид економічної діяльності: «вантажний автомобільний транспорт» (а. с. 9-10).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «DAF CF 85.430», д. н. НОМЕР_1 (а. с. 12).

Згідно з товарно-транспортною накладною серії 12ААИ №234959, 09.11.2021 водій автомобіля марки «DAF CF 85.430», д. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримав для перевезення від ТОВ «Ферко» насипом зерно ячменю. Маса вантажу становила 27 т 920 кг, маса брутто 42 т 940 кг (а. с. 13).

09.11.2021 о 17 год. 53 хв., за адресою: М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81 + 000, зафіксовано транспортний засіб «DAF СF 85.430», д. н. НОМЕР_1 , вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу WIM3, 3, за результатами якого встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху .

За результатами габаритно-вагового контролю, 23.11.2021 посадовою особою Укртрансбезпеки старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н. Г. винесено постанову серії ВМ №00001523 від 23.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, а саме: за перевищення транспортним засобом нормативних параметрів зазначених пунктом 22,5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 5,2% (6,789 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,5% (5,644 тон), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а. с. 11).

Вказана постанова зокрема містить відомості щодо належного ОСОБА_1 транспортного засобу та інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення.

На підтвердження технічного стану засобу, яким було зафіксоване правопорушення, стороною відповідача суду надано відповідні свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а. с. 49-52), експертний висновок від 16.10.2020 за №1182, наданий ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем», дійсний до 16.10.2023, згідно з яким результати експертизи свідчать, що комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ITC) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ITC) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації» (а. с. 53) та сертифікат перевірки типу (а. с. 54).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспорті засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

За змістом приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17; 18.07.2019 у справі №216/5226/16-а, 14.08.2019 у справі № 199/8466/16.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 23.11.2021 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КпАП України, а саме під час зважування належного позивачу транспортного засобу було встановлено перевищення допустимої максимальної маси транспортного засобу з вантажем, тобто виявлено порушення чинних вагових норм.

Суд зазначає, що подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені, відображені в оскаржуваній постанові та підтверджуються матеріалами справи, зокрема: фотофіксацією вчиненого правопорушення, схемою організації дорожнього руху, свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, експертним висновком від 16.10.2020 за №1182 та сертифікатом перевірки типу.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, підтверджується товарно-транспортною накладною серії 12ААИ №234959 від 09.11.2021 відповідно до якої маса зерна ячменю становила 27 т 920 кг, а маса брутто 42 т 940 кг, оскільки відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Відповідно до п.п.16, 17 Порядку №1174 від 27.12.2019 «Вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті» у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Згідно з ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені положення законів України та інших нормативних актів, проаналізованих вище, суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, відповідає вимогам щодо змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, визначеним законодавцем та закріпленим в п.17 Порядку №1174, а також у ст.283 КУпАП, а тому помилковими є доводи представника позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, необхідної для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що

вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Погібко Олександр Олегович до Державної служби України з питань безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя