Справа № 320/16390/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року № 320/16390/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.10.2021 №1000-0202-8/109917;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 службу в армії на посаді фельдшера в період з 04.05.1985 по 15.05.1988 до стажу роботи за вислугу років як медичному працівнику та призначити йому пенсію за вислугу років як медичному працівнику.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач протиправно не врахував службу в армії на посаді фельдшера в період з 04.05.1985 по 15.05.1988 до стажу роботи за вислугу років як медичному працівнику та протиправно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років як медичному працівнику при тому, що право позивача на врахування відповідного періоду до медичного стажу по вислузі років підтверджено рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.04.2013 у справі №357/645/13-ц.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Чабанським СМВ ГУ МВС України в Київській області 20.09.1996.

Згідно з трудовою книжкою позивача підтверджується така його трудова діяльність:

- з 06.04.1985 по 25.04.1985 - медична сестра Хотівської дільничної лікарні;

- з 14.05.1985 по 15.05.1988 - служба у складі збройних сил СРСР на посаді фельдшера;

- з 05.08.1988 по 01.07.1994 - навчання на лікувальному факультеті КМІ ім. Богомольця;

- з 23.03.1990 по 26.10.1990 - фельдшер з приймання викликів та передачі їх виїзній бригаді;

- з 12.08.1992 по 28.01.1993 - медична сестра пульмонологічного відділення;

- з 01.08.1994 по 29.07.1997 - лікар-інтерн в урологічному відділенні Київської обласної клінічної лікарні;

- з 05.08.1997 по теперішній час - лікар-уролог урологічного відділення Білоцерківської міської лікарні №2.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.04.2013 у справі №357/645/13-ц було зобов`язано Білоцерківську міську лікарню №2 Київської області зарахувати ОСОБА_1 період проходження військової служби з 04 травня 1985 року по 15 травня 1988 року до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я, та здійснити перерахунок заробітної плати з 01 серпня 2010 року з урахуванням 30% надбавки за вислугу років.

Наказом Білоцерківської міської лікарні №2 від 19.06.2013 №484-к ОСОБА_1 , лікарю-урологу урологічного відділення, зараховано період проходження військової служби з 04.05.1985 по 15.05.1988 до стажу роботи, що надає право на встановлення надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Також цим наказом здійснено перерахунок заробітної плати з 01.08.2010 з врахуванням 30% надбавки за вислугу років.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 07.07.2021, у якій просив вирахувати його спеціальний (медичний) стаж працівника охорони здоров`я відповідно записів у трудовій книжці та рішення Апеляційного суду Київської області від 09.04.2013, та повідомити, чи має позивач необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років.

У відповідь на це звернення Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 10.08.2021 №1000-0202-8/80243 повідомило позивачу, що відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку, за наявності вислуги років станом на 11.10.2017 не менше 26 років 6 місяців.

Відповідач повідомив, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.04.2013 у справі №357/645/13-ц №22-Ц/780/2193/13 було зобов`язано Білоцерківську міську лікарню №2 Київської області зарахувати позивачу період проходження військової служби з 04 травня 1985 року по 15 травня 1988 року до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я, та здійснити перерахунок заробітної плати з 1 серпня 2010 року з урахуванням 30% надбавки за вислугу років.

Вказане рішення суду не містить будь-яких інших зобов`язань.

При цьому, станом на 11.10.2017 за даними копіями документів спеціальний стаж роботи за вислугу років підтверджується 24 роки 3 місяці 17 днів.

Також матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 23.09.2021, у якій просив:

- врахувати медичний стаж працівника охорони здоров`я із зарахуванням періоду служби в армії на посаді фельдшера з 04 травня 1985 року по 15 травня 1988 року до стажу для призначення пенсії за вислугу років;

- нарахувати, призначити та виплачувати пенсію за вислугу років як медичному працівнику з дати цього звернення із зарахуванням періоду служби в армії на посаді фельдшера з 04 травня 1985 року по 15 травня 1988 року до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

До заяви було додано:

- копію паспорта та ідентифікаційного номера;

- копію військового квитка;

- копію трудової книжки;

- обліково-послужну карточку;

- копію рішення Апеляційного суду від 09.04.2013.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (відділ розгляду звернень Управління обслуговування громадян) листом від 29.10.2021 №1000-0202-8/109917 повідомило позивачу, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.04.2013 у справі №22-Ц/780/2193/13 було зобов`язано Білоцерківську міську лікарню №2 Київської області зарахувати позивачу період проходження військової служби з 04 травня 1985 року по 15 травня 1988 року до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров`я, та здійснити перерахунок заробітної плати з 1 серпня 2010 року з урахуванням 30% надбавки за вислугу років.

Враховуючи, що вказане рішення суду не містить будь-яких зобов`язань до Головного управління, відповідач зазначив, що підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років за вказаним судовим рішенням відсутні та повідомив, що за інформацією відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління та згідно наданої позивачем копії трудової книжки спеціальний стаж роботи за вислугою років станом на 11.10.2017 складає 24 роки 3 місяці 17 днів.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) за цим Законом призначаються, зокрема, трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 51 Закону №1788 визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до статті 52 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

- з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

- з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

- з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

- з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

- з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що служба позивача у складі збройних сил СРСР на посаді фельдшера у період з 14.05.1985 по 15.05.1988 підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону №1788 пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пунктом 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, також визначено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Таким чином, пенсія за вислугу років може бути призначена виключно у випадку звільнення особи з роботи, що надає відповідне право на пенсію.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що позивач як на момент звернення до відповідача, так і на момент звернення до суду з цим позовом працював лікарем-урологом урологічного відділення Білоцерківської міської лікарні №2, тобто на посаді, яка надає йому право на призначення пенсії за вислугу років, що унеможливлює призначення даного виду пенсії внаслідок вищевказаних норм чинного законодавства України.

Отже, незважаючи на достатній у позивача стаж для призначення пенсії за вислугу років, відповідне право він набуде лише після звільнення з роботи, внаслідок чого підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.10.2021 №1000-0202-8/109917, а також спонукання відповідача вчинити дії щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років як медичному працівнику, відсутні.

За таких обставин, у позові слід відмовити.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відмову у позові, судовий збір суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.