Справа № 200/1120/21-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 200/1120/21-а

адміністративне провадження № К/990/6775/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі № 200/1120/21-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Управління), Державної казначейської служби України про:

визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку згідно з його рішенням від 29 грудня 2020 року № 97 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 72% (50+22) винагороди судді, що призвело до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час перерахунку на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/8021/20-а з 90% до 72% винагороди судді;

зобов`язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 02 березня 2020 року № 04-293 з урахуванням виплачених сум;

стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 20000 грн моральної шкоди, заподіяної діями відповідача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2021, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, позивач подала касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду зі спірних правовідносин, що згідно п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України є підставою для відкриття касаційного провадження. Також зазначає на помилкове посилання судами попередніх інстанцій на постанову Верховного Суду у справі № 620/1116/20.

Стосовно доводу про відсутність висновку Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що цей висновок сформовано та неодноразово застосовано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20 та від 11.10.2021 у справі № 160/10640/20, від 15.02.2022 у справі № 340/161/21.

Зокрема зазначено, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону № 1402- VIII.

Щодо посилання судів попередніх інстанцій на постанову Верховного Суду у справі № 620/1116/20, вона не є релевантною до спірних правовідносин, водночас не стала підставою для ухвалення оскаржуваних рішень.

Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджуванні питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржено судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі № 200/1120/21-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук