Справа № 280/7593/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2022 року

Київ

справа №280/7593/20

адміністративне провадження №К/990/5645/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року

у справі №280/7593/20

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України

про визнання протиправними дій та бездіяльності зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №280/7593/20.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З поданих матеріалів касаційної скарги, даних Єдиного державного реєстру судових рішень та комп`ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 12 жовтня 2021 року, повний текст складено того ж дня, відповідно останнім днем для оскарження цього рішення було 11 листопада 2021 року.

Вперше з касаційною скаргою відповідач звернувся до Верховного Суду у межах 30-денного строку з дня отримання оскаржуваного судового рішення (08 листопада 2021 року), проте ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Копію ухвали Верховного Суду від 19 січня 2022 року отримано скаржником 24 січня 2022 року (відповідно коду 223), а 08 лютого 2022 року повторно направлено касаційну скаргу до Верховного Суду.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду 11 лютого 2022 року, скаржником не заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку поважними та поновлення такого строку.

Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для звернення скаржника до Верховного Суду з клопотанням про визнання причин пропуску строку поважними, поновлення такого строку та наданням відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Також відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), а також вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідач підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі зазначає, серед іншого, пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Тобто, якщо у касаційній скарзі зроблено посилання на пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник має вказати підставу, передбачену частинами другої та третьої статті 353 КАС України, з наведенням обґрунтувань порушення норм процесуального права.

Разом з цим, відповідач у касаційній скарзі лише зазначає про неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та недотриманні вимог частини четвертої статті 246 КАС України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).

Враховуючи викладене, скаржнику слід уточнити підстави касаційного оскарження із викладенням відповідних правових обґрунтувань та належних аргументів, як того вимагає процесуальний закон, зокрема щодо пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань та висновки Великої Палати Верховного Суду, які висловлені у справі №0940/2276/18.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Виключний перелік осіб, що мають право на звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору наведено у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що скаржник не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір. Тому висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у справі №0940/2276/18 не можуть бути застосовані до суб`єктів владних повноважень у питаннях щодо сплати ними судового збору.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в том у числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Щодо суми судового збору слід зазначити таке.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2020 році фізичною особою.

Відповідач оскаржує рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, щодо задоволення однієї позовної вимоги немайнового характеру та двох вимог майнового характеру (без зазначення сум) та похідну від них.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що мас одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 гривні, тому за подання касаційної скарги у цій справі щодо вимоги немайнового характеру скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (2102 грн.*0,4*200%).

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду позову, майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, за подання касаційної скарги у цій справі в частині майнової вимоги скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 3363,20 грн. ((2102 грн. * 0,4) *200%*2).

Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі становить 5044, 80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку - 207

Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 328, 329, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №280/7593/20 - залишити без руху.

3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду