Справа № 420/17411/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/17411/21
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Танасогло Т.М.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області Про відмову у призначенні пенсії №35 від 6.09.2021р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити пенсію за вислугу років згідно з п. «д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення з дня звернення» - 1.09.2021р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 1.09.2021р. він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Однак, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області за №35 від 6.09.2021р. йому відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач не погоджується із такими діями пенсійного органу, вважаючи їх протиправними та незаконними, звернувся до суду із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Сторони були сповіщені про розгляд справи в порядку письмового провадження у встановленому законом порядку.

Також, судова колегія зазначає, що Указом Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Верховною Радою України, з 5:30год. 24.02.2022р. по всій території України запроваджено воєнний стан.

У зв`язку із цим, та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду та розгляду справ.

З урахуванням вказаного, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Окрім того, вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 8.11.2005р. у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПФУ правомірно відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач не мав необхідного страхового стажу у відповідні періоди.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1.09.2021р. звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Згідно з записів у трудовій книжці від 19.02.1982р., ОСОБА_1 у період з 1.09.1980р. по 1.03.1982р. навчався в Ізмаїльському ТУ -9 та направлений на роботу; у період з 5.04.1982р. по 2.11.1982р. працював на посаді моториста матроса у Дунайському пароплавстві; у період з 1.12.1982р. по 22.07.1983р. працював мотористом матросом пристань Сергіївка; у період з 9.08.1983р. по 9.02.1984р. працював матросом 2 класу Білгород-Дністровського морського порту; у період з 16.05.1984р. по 25.06.1986р. працював в Бендерському річковому порті; у період з 21.08.1989р. по 10.12.1999р. - Білгород-Дністровському морському порті; у період з 14.09.2011р. по 28.08.2021р. - в ДП Білгород-Дністровський морський торгівельний порт, Білгород-Дністровська філія ДП Адміністрація морських портів(а.с.10-14).

Згідно довідки ДП Білгород-Дністровський морський торгівельний порт від 5.04.2021р. №06 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років, про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДП Білгород-Дністровський морський торгівельний порт з 9.08.1983р. по 9.02.1984р., з 21.08.1989р. по 10.12.1999р. та з 14.09.2011р. по 14.03.2012р. на судах ДП Білгород-Дністровський морський торгівельний порт, які відносяться до морського флоту і виконував роботу плавскладу морського та річкового флоту за професією матроса 2 класу, моториста 1 класу - матроса 1 класу, матроса 1 класу, старшого електрика-моториста, змінного механіка, що передбачено п. «д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.15-17), та довідка Білгород-Дністровської філії ДП Адміністрація морських портів України від 28.08.2021р. №21 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з 28.01.2014р. по 28.08.2021р. та виконував роботу плавскладу морського та річкового флоту за професією змінного механіка, механіка (суднового) флоту (а.с.18-19).

6.09.2021р. ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення за №35, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Позивач не погоджується із таким рішенням ПФУ, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність рішення УПФ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ), одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років. Вони встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст.51 Закону №1788-ХІІ).

У відповідності зі ст.52 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Пунктом «д» ст.55 Закону №1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до абзаців п`ятнадцять - двадцять три пункту "б" ч.1 ст.13 цього Закону, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

З огляду на вказані норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що пенсія за вислугу років на підставі п.«д» ст.55 Закону №1788-ХІІ призначається після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. А у разі, якщо у особи недостатньо стажу роботи, визначеного ст.55 Закону №1788-ХІІ, то пенсія призначається за наявності стажу, передбаченого ст.13 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії від 1.09.2021р. до пенсійного органу, у нього наявний страховий стаж 27 років.

Що стосується наявності у позивача достатньої кількості пільгового стажу, то вказані обставини сторонами не заперечується.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що у ОСОБА_1 не було достатньої кількості страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на підставі п. «д» ст.55 Закону №1788-ХІІ, оскільки для такого призначення ст.55 Закону №1788-ХІІ передбачено 30 років страхового стажу, а ст.13 з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність у позивача необхідної кількості страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак про відмову у задоволенні позовних вимог.

Що стосується доводів апелянта про те, що ст.13 Закону №1788-ХІІ, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно Рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020р. та Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 4.06.2019р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту «а» стаття 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIIІ, то колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» від 15.07.2021р. №1667-ІХ зокрема, внесені зміни до Закону №1788-ХІІ, та набув чинності 14.08.2021р..

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії 1.09.2021р., тобто на час дії Закону №1788-ХІІ в редакції від 14.08.2021р., то й застосування підлягають норми закону вказані у цій редакції.

З огляду на вказане, колегія суддів проходить до висновку, про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки державні органи повинні керуватись тими нормами законодавства, які чинні на момент виникнення відповідних правовідносин.

Між тим, зміни до Закону №1788-ХІІ, внесені Законом №1667-ІХ від 15.07.2021р. неконституційними не визнавались, а тому підлягають застосуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Т.М. Танасогло

Л.П. Шеметенко