Справа № 420/26013/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради у нездійсненні своєчасного розгляду та неприйнятті рішення по заявам ОСОБА_1 про надання погодження на в`їзд транспортними засобами Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_1 ) та Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ) до прибережної зони міста Одеси за адресою: м. Одеса, провулок Ванний, 2Б;

зобов`язати Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради розглянути заяви ОСОБА_1 про надання погодження на в`їзд транспортними засобами Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_1 ) та Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ) до прибережної зони міста Одеси за адресою: м. Одеса, провулок Ванний, 2Б, та прийняти рішення згідно з чинним законодавством з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що у відповідності до пункту 26.3 ПДР та розпорядження Одеського міського голови № 14 від 17.01.2019 року позивач з метою отримання погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси для доступу до своєї будівлі і місця здійснення господарської (трудової) діяльності неодноразово звертався до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради (далі - Відповідач) із листами від: 28.12.2020 року; 24.02.2020 року; 15.06.2021 року; 29.07.2021 року. Втім, відповідач всупереч Закону України «Про звернення громадян», пункту 26.3 ПДР та розпорядження Одеського міського голови № 14 від 17.01.2019 року звернення позивача по суті не розглянув і відповідне погодження не надав. Рішення про відмову також надано не було. У відповідь на всі листи відповідачем надано суто формальні відписки.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та витребувано від Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради належним чином засвідчені копії усіх заяв ОСОБА_1 з додатками та наданих на них відповідей та матеріалів, які використані для надання відповідей щодо розгляду заяв позивача (копії розпоряджень, наказів, звернень, тощо).

У встановлений в ухвалі від 22.12.2021 року строк відповідач відзив на адміністративний позов та витребувані документи не надав.

Копія ухвали суду від 22.12.2021 року направлена на електронну адресу Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, а саме , та доставлено відповідачу 23.12.2021 року про що свідчить повідомлення про доставку.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності і зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис за № 0044300 від 16.06.2006 року.

Підприємницька (господарська, трудова) діяльність позивачем здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , про що складена довідка від 20.05.2021 року.

ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_2 (дружина позивача) є власником транспортного засобу Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_5 ).

Як встановлено судом, представник позивача звернувся з адвокатським запитом від 08.04.2021 року №11.9/4-1 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, який направлено засобом поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням.

Також, представник позивача звернувся з адвокатським запитом аналогічного змісту від 11.05.2021 року №11.5/2 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради.

Відповідно до змісту зазначених запитів, суть звернення полягала в наступному:

«З наданої клієнтом інформації з`ясовано, що 28.12.2020 року ОСОБА_1 подав заяву до Департаменту муніципальної безпеки про оформлення перепустки для в`їзду автівкою в прибережну зону міста в районі пляжу «Чайка» в м. Одесі. Мотивував заяву тим, що він є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , до об`єкту наявний лише один спосіб під`їзду автомобільним транспортом, який йому обмежено. Зазначене розцінив як втручання у право приватної власності.

Повторною заявою від 24.02.2021 р., у відповідь на лист департаменту від 13.01.2021 р. за вих. № 01.1.14/Г-342, підписаного заступником директора департаменту Бабенком О.О., ОСОБА_1 просив повторно розглянути дане питання з урахуванням додатково наведених обставин та надати погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси.

Відповідь на заяву ОСОБА_1 від 24.02.2021 року Департаментом не надано.

При аналізі даного питання встановлено, що п. 1 Розпорядження міського голови № 14 від 17.01.2019 року «Про обмеження та спеціальний порядок в`їзду транспортних засобів до прибережної зони м. Одеси» дозволено в`їзд до прибережної зони міста Одеси серед іншого транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, за погодженням з департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради.

Розпорядженням не визначено обов`язок особи, яка має намір отримати погодження,

звітувати перед Департаментом або іншими службами про облаштування території ділянки місцями для паркування. Розпорядження також не передбачено право Департаменту відмовити у такому погоджені в`їзду в залежності від наявності чи відсутність таких місць.

Враховуючи викладені обставини та у зв`язку із наданням правової допомоги клієнту, керуючись правами, визначеними статтями 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з метою достовірного встановлення дійсних обставин, які мають значення для формування правової позиції, просив надати наступну інформацію та документацію, якою ви можете володіти, а саме:

Відомості про осіб (реєстр), яким департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради надав погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси;

Інформацію про наявність, кількість і правовстановлювальну документацію на місця для паркування транспортних засобів осіб (п. 1 запиту), яким Департамент надав погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси;

Причини ненадання відповіді ОСОБА_1 на його повторну заяву від 24.02.2021 року. В разі надання відповіді - надати докази її фактичного направлення адресату або поштовий номер відстеження відправлення (трекінг);

Мотиви прийняття Департаментом рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси із посиланням на акти діючого законодавства України;

Дані про посадову особу Департаменту, яка розглядала заяви ОСОБА_1 та вирішувала питання про надання (відмову) йому погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси;

Нормативно-правовий акт (його реквізити в мережі), яким Департамент наділений повноваженнями приймати рішення про надання погодженні на в`їзд до прибережної зони міста Одеси, а також підстави для прийняття рішення про відмову у наданні такого погодження.

При необхідності, готовий компенсувати всі фактичні витрати по виготовленню відповідних копій документів згідно виставленого рахунку для чого прошу зв`язатись зі мною за вказаним номером телефону.»

Листом від 18.05.2021 року Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради надано відповідь, що відомості про осіб, яким було погоджено здійснення в`їзду до прибережної території міста Одеси містить конфіденційну інформацію, на розголошення якої Департаменті муніципальної безпеки Одеської міської ради не уповноважений.

Положенням про Департамент, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 18.09.2019 року № 5064-VII не передбачено ведення реєстру, зазначеного у запиті.

Також поінформовано, що Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради не є розпорядником та не володіє інформацію, визначеною пунктом другим запиту від 11.05.2021 року № 11.5/2.

Крім цього, звернення гр. ОСОБА_1 від 25.02.2021 року було розглянуто та надано відповідь за підписом директора Департаменту, у строк, визначений чинним законодавством України (копія додасться).

Зазначено, що повноваження Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради щодо погодження здійснення в`їзду транспортних засобів до відповідної території міста Одеси передбачені розпорядженням Одеського міського голови від 17.01.2019 року №14.

Представник позивача звернувся з адвокатським запитом від 20.05.2021 року №11.5/3 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, в якому зазначив, що Департамент неповно опрацював адвокатський запит та не надав вичерпну інформацію за ним. Пояснюється це наступним.

Відповідь на пункту № 2 запиту надано не повно - не зазначено орган, посадову особу, які є розпорядником запитуваної інформації.

В пункті № 3 запиту вказувалось: «В разі надання відповіді - надати докази її фактичного направлення адресату або поштовий номер відстеження відправлення (трекінг)». До листа Департаменту від 18.05.2021 року на 1 аркуші додано лише копію листа, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , і не надано ані жодного документального підтвердження його фактичного направлення, ані номеру відстеження. Оскільки ОСОБА_1 лист Департаменту від 12.03.2021 року не отримував, то в сукупності із вказаним це обґрунтовано ставить під сумнів, факт того що Департамент дійсно направляв ОСОБА_1 лист від 12.03.2021 року.

Тому просив або підтвердити ці припущення, або спростувати їх відповідними доказами, надавши вичерпну відповідь на пункт № 3 адвокатського запиту від 11.05.2021 року.

Відповіді (інформацію) на пункти № 4 та № 5 запиту не надані взагалі.

В зв`язку із чим просив повторно розглянути дані питання і надати відповідь по суті запиту. Також, просив додатково надати інформацію про те, яким чином здійснюється облік осіб, яким Департамент надав погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси і яким чином відбувається контроль доступу (в`їзду) таких осіб до такої прибережної зони.

За результатами розгляду адвокатського запиту від 20.05.2021 року № 11.5/3 відповідач листом від 28.05.2021 року поінформовано, що розпорядниками інформації щодо наявності кількості місць та майданчиків для паркування транспортних засобів, що наявні у осіб, яким погоджено здійснення в`їзду до прибережної території міста Одеси, є безпосередньо зазначені фізичні та юридичні особи.

Щодо направлення ОСОБА_1 відповіді Департаменту від 12.03.2021 року вказано, що зазначена відповідь була надіслана на адресу, вказану у зверненні ОСОБА_1 шляхом поштового переказу послугами AT «Укрпошта».

У зв`язку з відсутністю фінансування на відправлення поштової кореспонденції замовленими листами, вказані дії проводяться звичайним переказом без надання Департаменту будь-яких повідомлень.

Однак, при наявності бажання, буде надано можливість здійснити ознайомлення відповідного реєстраційного запису в журналі вихідної кореспонденції Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради.

Щодо пункту 4 адвокатського запиту від 11.05.2021 року поінформувано додатково, що мотиви прийняття відповідного рішення щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні заїзду транспортних засобів до прибережної території міста Одеси, містяться у відповіді Департаменту від 18.05.2021 року, який Вам було надано у вигляді додатку.

Вказані мотиви обумовлені об`єктивними можливостями навантаження на відповідну ділянку прибережної території, а також обмеженнями, передбаченими розпорядженням Одеського міського голови від 17.01.2021 року № 14 та Правилами дорожнього руху України.

Крім цього, надана копія відповіді Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 12.03.2021 року містить повну інформацію щодо кола осіб, які здійснювали розгляд та надавали відповідь на звернення ОСОБА_1 від 13.01.2021 року.

Також, позивач 20.05.2021 року звернувся до відповідача з заявою від 20.05.2021 року, в якій зазначено, що вісімнадцятого травня дві тисячі двадцять першого року від адвоката Григоренко О.В. позивачу стало відомо про існування листа Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 12.03.2021 року, який він раніше не отримував і яким йому відмовлено у наданні погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси. Вважає таку відмову абсолютно необґрунтованою.

Однак, разом із цим, повторно повідомляє, що ОСОБА_1 , є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Майнові права власності зареєстровані в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що в разі існування сумніву, Департамент може перевірити самостійно. Також, на підтвердження даних обставин надається витяг з Реєстру.

Крім того, позивач зазначив, що є суб`єктом підприємницької діяльності і зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що 16.06.2006 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис за № 0044300. В разі сумніву, Департамент може перевірити це самостійно. Також, підприємницька (господарська, трудова) діяльність мною здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаного надається роздруківка відомостей з Реєстру та довідку від 20.05.2021 року.

В заяві позивач зазначає, що в черговий раз повідомляє, що міської владою не створено альтернативних варіантів під`їзду транспортом до будівлі 2Б по АДРЕСА_1 . Наявний позивачу обмежено, чим, як вже вказувалось, порушуються його права, як власника цієї будівлі.

В зв`язку із чим з метою вільного доступу до власності повторно просить розглянути дане питання та надати погодження в`їзду в прибережну зону міста в районі пляжу «Чайка» в м. Одесі. Повідомляє, що при керуванні транспортним засобом, в тому числі і під час його зупинки та стоянки, ним беззаперечно будуть дотримані Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

До заяви додано:

1. Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Роздруківка відомостей з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ФОП ОСОБА_1 .

3. Довідка ФОП ОСОБА_1 від 20.05.2021 року про місце здійснення господарської (трудової) діяльності.

Листом від 28.05.2021 року №01.1-14/Г-121 Департамент муніципальної безпеки повідомив, зокрема, що територія зазначена у звернені є пішохідною зоною.

Так, відповідно до пункту 26.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Враховуючи викладені обставини, з метою можливості здійснення заїзду на зазначену територію, позивачу необхідно надати на адресу департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради документи, що підтверджують:

- право власності чи користування майном, що розташоване на визначеній у вашому зверненні території;

- реєстрацію осіб, що мають намір здійснювати проїзд до відповідного майна, що розташований на визначеній у вашому зверненні території або юридичні правовідносини між власником зазначеного майна та особами/підприємствами, що здійснюють його обслуговування;

- юридичну приналежність транспортних засобів до осіб та підприємств, що зареєстровані, проживають чи здійснюють обслуговування відповідного майна; інформацію щодо наявності у Вас можливості здійснення паркування транспортних засобів на майданчику, що не відноситься до пішохідної зони/прогулянкової набережної.

Питання можливості погодження здійснення заїзду транспортних засобів на визначену у зверненні територію, буде можливе після надання зазначених документів та встановлення неможливості здійснення такого заїзду іншим шляхом.

16.06.2021 року позивачем подано до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради заяву, в якій зазначено, що десятого червня дві тисячі двадцять першого року позивач отримав лист Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 28.05.2021 року, яким йому запропоновано надати документи для вирішення питання щодо надання погодження на в`їзд до прибережної зони міста Одеси. За підсумками його розгляду позивач повідомив наступне.

По-перше, що вважає викладену в листі позицію Департаменту необгрунтованою, оскільки запитувана інформація та документи ним вже надавались раніше, а саме листами від 28.12.2020 року, від 24.02.2021 року, 20.05.2021 року.

По-друге, як вже раніше неодноразово позивачем наголошувалось, ОСОБА_1 , є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Майнові права власності зареєстровані в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що в разі існування сумніву, Департамент може перевірити самостійно. Також, на підтвердження даних обставин надаю витяг з Реєстру.

По-третє, позивач є суб`єктом підприємницької діяльності і зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис за № 0044300 від 16.06.2006 року. В разі сумніву, Департамент може перевірити це самостійно. Також, підприємницька (господарська, трудова) діяльність позивачем здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаного надаю роздруківку відомостей з Реєстру та довідку від 20.05.2021 року.

По-четверте, позивачу належить автомобілі Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_5 ) та Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ). Інформацію про юридичну приналежність позивачу транспортних засобів Департамент може безкоштовно перевірити за відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, скориставшись функціональністю сайту ГСЦ МВС (https://rq.hsc.gov.ua/login).

По-п`яте, автомобілем Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_6 ) користується також дружина позивача - ОСОБА_3 , яка є співвласником зазначеної будівлі, як такої, що набута у шлюбі. Також, сім`я позивача має статус багатодітної, а тому позбавлення можливості вільного під`їзду до будівлі не залишає можливості для нормального користуванням об`єктом.

По-шосте, на даний момент в нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 здійснюються поточні ремонтні роботи, а тому існує потреба у можливості під`їзду до нього транспортними засобами служб доставки товарів та спеціалізованого транспорту відповідних організацій. Тобто, в цілях обслуговування потреб, як власника. Тому, прошу також надати можливість їх в`їзду у моєму супроводженні.

По-сьоме, поблизу будівлі позивача наявні майданчики, які використовуються іншими особами для паркування транспортних засобів. Планує використовувати їх в цих цілях. Витяг із карти та фотофіксація надається.

В черговий раз повідомив, що міської владою не створено альтернативних варіантів під`їзду транспортом до будівлі 2Б по АДРЕСА_1 . Наявний мені обмежено, чим, як вже вказувалось, порушуються мої права, як власника цієї будівлі.

Відповідно до пункту 26.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у пішохідну зону в`їзд дозволяється транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

В зв`язку із чим з метою вільного доступу до своєї власності повторно вимагає розглянути дане питання та надати погодження в`їзду в прибережну зону міста в районі пляжу «Чайка» в м. Одесі на автомобілі Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_5 ) Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_6 ), а також іншому технологічному транспорту, що потребується для утримання та обслуговування нежитлової будівлі.

Позивач повідомив, що при керуванні транспортним засобом, в тому числі і під час його зупинки та стоянки, ним беззаперечно будуть дотримані Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

До заяви додано:

1. Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Роздруківка відомостей з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ФОП ОСОБА_1 .

3. Довідка ФОП ОСОБА_1 від 20.05.2021 року про місце здійснення господарської (трудової) діяльності.

4. Копія свідоцтва про шлюб

5. Копія посвідчення багатодітної сім`ї

6. Фотофіксація 9 фото на 2 аркушах.

За результатом розгляду звернення позивача від 29.07.2021 року, Департамент листом від 05.08.2021 року №01.1-19/Г-21зпі повідомив позивача, що звернення від 15.06.2021 року надійшло на розгляд Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради 24.06.2021 року. Відповідь на вказане звернення направлено 21.07.2021 року на адресу позивача.

До зазначеної відповіді доданий лист Департаменту від 21.07.2021 року в якому зазначено, що на розгляді Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради знаходиться звернення позивача від 24.06.2021 року. Станом на сьогоднішній день, спеціалістами Департаменту проводиться відповідна перевірка викладеної у звернені інформації та документації. За результатом проведення зазначеної перевірки, буде надано відповідь по суті звернення.

Позивач вважає, дії відповідача щодо неналежного розгляду його скарги незаконними у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як встановлено судом вище, позивач востаннє звернувся до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради з заявою від 15.06.2021 року про надання погодження на в`їзд в прибережну зону міста в районі пляжу «Чайка» в м. Одесі на автомобілі Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_5 ) Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_6 ) .

З листа відповідача від 21.07.2021 року вбачається, що звернення позивача не розглянуто станом на дату складання відповіді.

Разом з тим, як вбачається з листа відповідача від 05.08.2021 року, питання порушене позивачем у заяві від 15.06.2021 року не вирішено.

При цьому, станом на час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів надання відповіді або прийняття рішення щодо питання порушеного позивачем в заяві від 15.06.2021 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил. (п.1.1 розділу І Правил).

Відповідно до п. 26.3 у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Разом з тим, розпорядженням Одеського міського голови від 17.01.2019 року №14 визначено спеціальний порядок в`їзду транспортних засобів до прибрежної зони м. Одеси.

Відповідно до розділу 1 зазначеного розпорядження, в`їзд до прибережної зони міста Одеси, за винятком майданчиків для платного паркування та спеціально відведених автостоянок, оформлених належним чином, дозволяється:

- транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, за погодженням з департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради (якщо до об`єктів, розташованих у цій зоні, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними).

- транспортним засобам з ручним керуванням, якими керують особи з інвалідністю із захворюваннями опорно-рухового апарату, або транспортним засобам, які перевозять організовані групи осіб з інвалідністю до міських пляжів.

Пунктом 3 зазначеного розпорядження міського голови було доручено департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, комунальній установі «Муніципальна варта» вжити заходів щодо обмеження вільного в`їзду транспортних засобів до прибережної зони міста Одеси.

Отже, позивач, який здійснює трудову діяльність за адресою: пров. Ванний, 2Б, м. Одеса, та у власності якого знаходиться приміщення за вказаною адресою звернувся до уповноваженої розпорядженням Одеського міського голови особи з заявою від 15.06.2021 року про погодження в`їзду на територію пішохідної зони в районі пляжу «Чайка» в м. Одесі. Проте, станом як на час звернення до суду, так і на час розгляду справи, відповідачем не надано доказів щодо задоволення заяви позивача або відмови в наданні погодження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем строків розгляду звернення позивача, встановлених ст.20 Закону України "Про звернення громадян", а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне стягнути з Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у 908,00 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18

Проте, позивачем не додано до адміністративного позову жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомоги, зокрема договір, акт наданих послуг, опис виконаних робіт, докази оплати наданих послуг, тощо.

Крім того, в адміністративному позові зазначено, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу включає участь представника у перших трьох судових засідання), проте, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без проведення судових засідань.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради у нездійсненні своєчасного розгляду та неприйнятті рішення по заявам ОСОБА_1 про надання погодження на в`їзд транспортними засобами Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_1 ) та Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ) до прибережної зони міста Одеси за адресою: м. Одеса, провулок Ванний, 2Б.

Зобов`язати Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради розглянути заяви ОСОБА_1 про надання погодження на в`їзд транспортними засобами Toyota Sequoia (номерний знак НОМЕР_1 ) та Audi Q7 (номерний знак НОМЕР_2 ) до прибережної зони міста Одеси за адресою: м. Одеса, провулок Ванний, 2Б, та прийняти рішення згідно з чинним законодавством з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сулові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (девятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради (, адреса: вул. Розкидайлівська, буд. 67, корп. А, м. Одеса, 65006).

Суддя П.П. Марин