Справа № 442/1175/22
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1175/22
Провадження №2-а/442/35/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Дмитришина В.П. щодо складання відносно неї постанови серії БАБ № 486068 від 12.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Крім цього, визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Дмитришина В.П. щодо складення відносно неї постанови серії БАБ № 486068 від 12.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити відносно останньої справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що вона 12.02.2022 приблизно о 01 год. 30 хв. рухаючись по вулиці Володимира Великого (поблизу супермаркетів СІЛЬПО та АТБ), що у місті Дрогобичі Львівської області на автомобілі марки FIAT FREEMONT, д.н.з. НОМЕР_1 , не порушуючи правил дорожнього руху України, заїхала на територію супермаркету АТБ, що знаходиться на тій же вулиці та зупинилась. Вийшовши з автомобіля, остання попрямувала до супермаркету АТБ. В той час, коли вона йшла до зазначеного супермаркету, то побачила, що на зазначену територію заїхав автомобіль поліції без включених проблискових маячків. Зупинившись, з даного автомобіля вийшов поліцейський і підійшовши до неї на вулиці (транспортним засобом вона не керувала), поліцейський представився як інспектор ОСОБА_2 і повідомив їй, що необхідно прослідувати з ним до службового автомобіля для складання адміністративних матеріалів, без зазначення причини законності такої вимоги. Оскільки вона на момент з`явлення такої вимоги не керувала транспортним засобом, а перебувала на вулиці як пішохід їй не надано та не пояснено доказів порушення ПДР, що є порушенням норм ст. 251 КУпАП.

На її прохання повідомити про причину зупинки як це передбачено чинним законодавством України та практикою Верховного Суду, інспектор поліції проігнорував та почав вимагати пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Після того, як інспектор Дмитришин В.П., який із наполегливістю, обуренням на заявлені нею клопотання та застосуванням до неї психологічного тиску вимагав представлення документів, вона пред`явила посвідчення водія в електронному вигляді, розміщеному у телефонному додатку «ДІЯ», на що останній сказав, що вона порушила ч. 1 ст. 122 КУпАП (перетинання суцільної лінії) та склав відносно неї постанову серії БАБ № 486068 від 12.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 486068 від 12.02.2022 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, вона змушена звернутись до суду за захистом порушених прав, передбачених Конституцією України.

Відповідачі у запропоновані судом строк та порядку відзиву на адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до них про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не подали.

Заяви та клопотання учасників справи.

23.02.2022 від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про залучення у даній адміністративній справі як другого відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.

10.03.2022 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

14.03.2022 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2022. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, як доказ протиправності дій працівників Дрогобицького РВП щодо складення стосовно останньої адміністративних матеріалів.

14.04.2022 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 25.02.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи по суті ухвалено проводити у судовому засіданні, котре було призначене на 24.03.2022 о 09 год. 15 хв..

Протокольною ухвалою судового засідання від 24.03.2022 задоволено клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності. У зв`язку із неявкою представників двох відповідачів, розгляд справи відкладено на 14.04.2022 о 08 год. 45 хв..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні письмові докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень адресатам).

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням її до адміністративної відповідальності та накладенням на неї адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом, 12.02.2022 інспектором ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Дмитришиним В.П., було винесено постанову серії БАБ 18 № 486068 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача ОСОБА_1 як водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

За змістом зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.02.2022 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 у м. Дрогобичі по вул. Володимира Великого (поблизу супермаркетів СІЛЬПО та АТБ) керувала транспортним засобом марки FIAT FREEMONT, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила перетин суцільної лінії, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із поданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог вбачається, що постановою суду Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2022 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова була винесена підчас розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044778 від 12.02.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , за те що остання у м. Дрогобичі по вул. Володимира Великого керувала транспортним засобом марки FIAT FREEMONT, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак даний факт не підтвердився судом.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у цілому, для їх безпосереднього дослідження, відповідачами суду не надано, а судом не здобуто таких під час розгляду справи..

Норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Відповідачами як суб`єктами владних повноважень у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій такої посадової особи з приводу складення відносно позивача оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. До таких доказів, з-поміж іншого, могли б належати відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора); показання свідків очевидців порушення позивачем як пішоходом правил дорожнього руху; та ін..

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018, зокрема, що посилання в оскаржуваній постанові як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недопустимим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом також взято до уваги, що постановою суду Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2022 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, що вказує на безпідставність складення працівником поліції зазначеного протоколу.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП є недоведеним.

У зв`язку з чим , суд вважає недоведеною вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і, як наслідок, вбачає наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

При таких обставинах та відсутності у справі бодай одного доказу, котрий би відповідав критеріям його належності та допустимості, як і ненадання відповідачами матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача для її безпосереднього дослідження у судовому засіданні, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, і, як наслідок, дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення адміністративної позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 496 грн. 20 коп., на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову, яка винесена 12.02.2022 інспектором ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Дмитришиним Володимиром Петровичем серії БАБ 18 № 486068 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на неїо адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Дрогобицький районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 82100, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 22.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, площа Григоренка, 3.

Дата складення судового рішення: 14 квітня 2022 року.

Суддя Р.Г. Коваль