Справа № 140/16208/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16208/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення розрахунку та виплати пенсії у відповідності до вимог статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у відповідності до вимог статті 40 Закону №1058-IV з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 23 вересня 2020 року виповнилось 60 років і відповідно до Закону №1058-IV він набув права на призначення пенсії за віком.

Позивач 16 листопада 2020 року вперше звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області із заявою щодо призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої йому призначено пенсію за віком в розмірі 10693,85 грн.

На запит ОСОБА_1 від 19 лютого 2021 року щодо надання розрахунку пенсії, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 19 березня 2021 року №2295-1654/Г-02/8-03 00/21 повідомило, що середньомісячний заробіток в розмірі 23555,56 грн взятий за період роботи з 01 липня 2000 року по 30 жовтня 2020 року, з якого сформувався коефіцієнт заробітку 4,81824 та середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки в розмірі 4888,83 грн.

Позивач вказує, що пенсійним органом невірно визначена і застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні для призначення пенсії, у зв`язку із чим 30 березня 2021 року він звернувся до пенсійного органу з проханням перевірити правильність нарахування пенсії, та перерахувати пенсію з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн, проте листом від 13 квітня 2021 року №3054-2800/Г-02/8-0300/21 повідомлено, що з тексту звернення не можливо визначити суть порушеного питання.

ОСОБА_1 05 травня 2021 року повторно звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з вимогою перевірити правильність нарахування пенсії, та виконати її розрахунок у відповідності до вимог статті 40 Закону №1058-IV з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 17 травня 2021 року повідомив, що на підставі поданої позивачем заяви від 16 грудня 2020 року спеціалістами управління здійснено перехід його пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Враховуючи те, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років, при переведенні на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_1 уважає, що таке рішення суб`єкта владних повноважень порушує його права і є неправомірним, з огляду на що просить позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 09 березня 2022 року №144/0300-09-17 відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що з 08 листопада 2004 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

ОСОБА_1 16 листопада 2021 року звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV.

Згідно рішення від 07 липня 2021 року №638 позивачу з 29 червня 2021 року проведено перерахунок пенсії та переведено її на пенсію за віком за Законом №1058-IV.

При обчисленні розміру пенсії за віком згідно із Законом №1058-IV враховано страховий стаж тривалістю 43 роки 18 днів (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,00% - 0,43000).

Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 23555,56 грн, обчислений за періоди роботи з 01 липня 2000 року по 30 жовтня 2020 року із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014-2016 роки - 4888,83 грн ( індивідуальний коефіцієнт заробітку - 4,81824). Таким чином розмір пенсійної виплати позивача з 16 листопада 2020 року становив 10693,85 грн, з них: 10128,89 грн - основний розмір пенсії за віком (23555,56 грн X 0,43000); 136,96 грн доплата за 8 років понаднормового стажу (1712 грн X 8%); 428,00 грн - пенсія за особливі заслуги перед Україною Почесне звання України, колишнього СРСР та УРСР «заслужений» (1712 грн X 25%).

Звертає увагу, що позивач вже звертався за призначенням пенсії. Пенсія позивачу призначена в 2004 році за Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а з 16 листопада 2020 року було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, а саме перехід на пенсію по віку за Законом №1058-IV.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенси, передбаченої Законом №1058-IV або який був на час попереднього перерахунку.

Враховуючи те, що пенсія позивачу вже була первинно призначена у 2004 році а у 2020 році був перехід з одного виду пенси на інший відповідачем правомірно було застосовано формулу обчислення розрахунку пенси, яка використовується при переході з одного виду пенсії призначеного за цим законом, на інший.

Враховуючи зазначене, з 01 березня 2021 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 5426,60 грн (4888,83 грн Х 1,11). Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача обчислено, з урахуванням середньомісячного заробітку 26142,70 грн (54-6,60 грн X 4,8175 ), з 01 березня 2021 року становить 11820,59 грн, в тому числі: 11241,38 грн - основний розмір пенсії за віком (26142,75 грн X 0,43000); 136,96 грн; доплата за 8 років понаднормового стажу (1712 грн X 8 %); 442,23 грн пенсія за особливі заслуги перед Україною Почесне звання України, колишнього СРСР та УРСР «заслужений» (1769 гри X 25%).

Таким чином, на думку пенсійного органу, позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а дії відповідача не можна вважати протиправними оскільки застосовувати частину 2 статті 40 Закону №1058-IV немає законних підстав, так як вона стосується первинного призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інши.

З наведених підстав представник ГУ ПФУ у Волинській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 31-34).

Позивач 12 квітня 2022 року подав відповідь на відзив, в якій додатково звертає увагу, що отримуючи пенсію за вислугою років, не користувався жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом №1058-IV, тому звернувшись до відповідача із заявою від 16 листопада 2020 року про призначення пенсії за віком, він використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІУ вперше. Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. У той же, час позивач не висловлював бажання стосовно застосування вказаної норми, не звертався про переведення його на інший вид пенсії, а звернувся про призначення пенсії за віком вперше (арк. спр. 53-54).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 25).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2022 року вирішено судовий розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України (арк. спр. 28).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 08 листопада 2004 року отримував пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 08 жовтня 2015 року №439 позивачу встановлено з 27 серпня 2015 року пенсію за особливі заслуги перед країною за вислугу років у розмірі 25 відсотків від прожиткового мінімум, визначеного для осіб, які втратили працездатність, як особі, якій було присвоєно почесне звання «Заслужений працівник промисловості України (арк. спр. 45).

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою від 16 листопада 2020 року, у якій просив здійснити перехід на інший вид пенсії (закон про загальнообов`язкове пенсійне страхування) (арк. спр. 46).

Відповідно до рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 20 листопада 2020 року №23 позивача з 16 листопада 2020 року переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (арк. спр. 51).

Листом від 16 листопада 2020 рок №1758/04-16 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що відповідно до поданої 16 листопада 2020 року заяви ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону №2262-XII з 01 грудня 2020 року у зв`язку із переходом на пенсію за віком, відповідно до Закону №1058-IV (арк. спр. 44).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 19 лютого 2021 року, в якій просив надати розрахунок пенсії, яку призначили з грудня 2020 року (арк. спр. 10).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 19 березня 2021 року №2295-1654/Г-02/8-03 00/21 повідомив, що розмір пенсії позивача обчислено виходячи із страхового стажу 43 роки 18 днів (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,00% - 0,43000). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 23555,56грн, який обчислено за період роботи з 01 липня 2000 року по 30 жовтня 2020 року із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки 4888,83 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 4,81824). Враховуючи персональні дані про стаж та заробітну плату розмір пенсійної виплати з 16 листопада 2020 року становив 10693,85 грн, з них: 10128,89 грн - основний розмір пенсії за віком (23555,56 грн х 0,43000); 136,96 грн - доплата за 8 років понаднормового стажу (1712,00 грн х 8%); 428,00 грн - пенсія за особливі заслуги перед Україною Почесне звання України, колишнього СРСР та УРСР «заслужений». (1712грн х 25%).

З 01 березня 2021 року проведено перерахунок пенсії із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 5426,60 грн (4888,83грн х 1,11). Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача, обчисленої з урахуванням середньомісячного заробітку 26142,75 грн (5426,60 грн х 4,81752), з 01 березня 2021 року становить 11820,59 грн, в тому числі: 11241,38 грн - розмір пенсії за віком (26142,75 грн х 0,43000); 136,96 грн - доплата за понаднормовий стаж (1712,00 грн х 8%); 442,25 грн - пенсія за особливі заслуги перед Україною Почесне звання України, колишнього СРСР та УРСР «заслужений»(1769,00 грн х 25%) (арк. спр. 11).

У заяві від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 просив перевірити правильність нарахування пенсії та перерахувати пенсію з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн (арк. спр. 12-13), однак відповідач листом від 13 квітня 2021 року №3054-2800/Г-02/8-0300/21 повідомив що з тексту звернення не можливо визначити суть порушеного питання (арк. спр. 14).

Позивач 05 травня 2021 року повторно звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з вимогою перевірити правильність нарахування пенсії, та виконати її розрахунок у відповідності до вимог статті 40 Закону №1058-IV з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн (арк. спр. 15-16).

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Волинській області листом від 17 травня 2021 року повідомив, що на підставі поданої позивачем заяви від 16 грудня 2020 року спеціалістами управління здійснено перехід його пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Враховуючи те, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років, при переведенні на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років (арк. спр. 17).

Уважаючи протиправною бездіяльності щодо непроведення виплати пенсії з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом №1058-IV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) передбачено такий вид трудової пенсії як за вислугу років.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 7 Закону №2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону №1058-ІV, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону №2262-ХІІ, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону №1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, на підставі аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Натомість позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону №2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше.

У даному випадку, має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія, яку позивач отримував відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22 грудня 2015 у справі №21-4071а15 та від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14. Вказана правова підтримана Верховним Судом у постановах від 05 липня 2018 року у справі №565/645/17, від 23 жовтня року 2018 у справі №317/4184/16, від 31 травня 2019 року у справах №344/7053/17 та №263/16495/16-а, від 15 серпня 2019 року у справі №521/9597/17, від 11 вересня 2019 року у справі №363/1493/17, від 25 березня 2020 року у справі №367/1130/17 від 12 червня 2020 року у справі №400/293/19, від 17 липня 2020 року у справі №335/13894/16-а, від 30 липня 2020 року у справа 500/1584/17 і суд не вбачає підстав для відступу від неї.

Тобто, для визначення розміру пенсії позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Таким чином, відповідачем неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки та не враховано приписи частини другої статті 40 Закону №1058-ІV.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV у 2020 році має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки, а не здійснюватися перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

У поданій позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення розрахунку та виплати пенсії з розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн та зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії виходячи із вказаного розміру середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки, однак не наводить жодних обґрунтувань саме такого розміру середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки та правильність розрахунку нічим не підтверджена.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відсутні правові підстави зобов`язувати відповідача виплатити позивачу пенсію саме виходячи із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки в розмірі 7763,17 грн.

Поряд з цим, оскільки розрахунок має виконуватися саме пенсійним органом, тому захист такого порушеного права полягає у зобов`язанні ГУ ПФУ у Волинській області вчинити кореспондуючі цьому праву дії.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності дій при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, а тому з метою належного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне позов задовольнити частково шляхом визнання таких дій відповідача протиправними, зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що часткове задоволення позовних вимог зумовлене обрання судом ефективного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача протиправними діями/рішення відповідача.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 23 грудня 2021 року (арк. спр. 5) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 19).

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 12 квітня 2022 року.