Справа № 560/1217/22
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1217/22
РІШЕННЯ
іменем України

11 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за відпустку, як учаснику бойових дій за 2015 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 25.09.2015, індексацію грошового забезпечення з 23.06.2001 по 25.09.2015 з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, а саме січня 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 25.09.2015, індексацію грошового забезпечення з 23.06.2001 по 25.09.2015 з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, а саме січня 2008 року.

Позов мотивований тим, що на день виключення зі списків особового складу військової частини позивач не отримав в повному обсязі компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій та індексацію грошового забезпечення.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що з 2001 року по 2015 рік позивачу індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена в повному розмірі відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 29.10.2009 по 25.09.2015. Також відповідач зазначив, що позивач не набув права на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, оскільки не був звільнений з військової служби.

Ухвалою від 24.01.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Наказом Командувача військ Західного оперативного командування від 26.06.2009 №25 ОСОБА_1 призначений на посаду інженера регламенту та ремонту.

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2009 №242 позивач, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інженера регламенту та ремонту з 29.10.2009.

10.06.2015 позивач набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Згідно з наказом військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2015 №200 позивач вивільнений з займаної посади 25.09.2015, виключений зі списків особового складу військової частини та вибув до нового місця служби в м. Київ.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати грошової компенсації за щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 12 статті 12 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються додаткові відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

З матеріалів справи вбачається, що у 2015 році позивач не був звільнений з військової служби, а був увільнений з особового складу військової частини НОМЕР_1 та переведений до оперативного відділу організаційно-планового управління Озброєння ЗСУ в м. Київ для подальшого проходження військової служби.

Таким чином, позивач не набув права на отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учасник бойових дій. Водночас позивач може набути права на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учасник бойових дій тільки після звільнення з військової служби.

Разом з тим, за змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 23.06.2001 по 25.09.2015.

Однак позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 29.10.2009 по 25.09.2015. Тому підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення до 29.10.2009 відсутні.

Крім цього, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2022 №70 позивачу за період проходження військової служби з листопада 2009 року по вересень 2015 року нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення відповідно до вимог законодавства України. Водночас, будь-яких доказів щодо невиплати індексації грошового забезпечення за вказаний період позивач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.10.2009 по 25.09.2015 є необґрунтованими і також задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, у задоволенні позов слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя О.Л. Польовий