Справа № 200/12062/19-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 200/12062/19-а

адміністративне провадження № К/990/7007/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 200/12062/19-а за позовом Комунального підприємства «Покровськводоканал» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ :

10 жовтня 2019 року Комунальне підприємство «Покровськводоканал» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Донецькій області в якому позивач просив суд: визнати дії Головного управління ДПС в Донецькій області щодо стягнення з позивача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 459102,08 грн. та військового збору у сумі 2914,80 грн; зобов`язати Головне управління ДПС в Донецькій області повернути протиправно стягнуті суми грошових коштів з податку на доходи фізичних осіб у сумі 459102,08 грн. та військового збору 2914,80 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 200/12062/19-а адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління ДПС в Донецькій області повернути Комунальному підприємству «Покровськводоканал» стягнуті суми грошових коштів з податку на доходи з фізичних осіб у сумі 459 102 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч сто дві) гривні 08 (вісім) копійок та військового збору в сумі 2914 (дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок відповідно до інкасових доручень від 12 серпня 2019 року №2166/16 та №2156/16. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 200/12062/19-а. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 3, 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 у подібних правовідносинах.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, скаржник вже неодноразово звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 200/12062/19-а. Ухвалами Верховного Суду від 17 травня 2021 року, 26 травня 2021 року, 24 червня 2021 року, 04 серпня 2021 року, 03 вересня 2021 року, 28 жовтня 2021 року, 09 грудня 2021 року, від 20 січня 2022 року касаційні скарги Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №200/12062/19-а повернуто скаржнику як такі, що не містили підстави касаційного оскарження судових рішень.

Подана касаційна скарга є аналогічною за змістом попередньо поданим касаційним скаргам, з тією самою підставою касаційного оскарження. Разом з тим, варто зазначити, що Верховний Суд в ухвалах від 26 травня 2021, від 04 серпня 2021 року, та від 28 жовтня 2021 року зазначив скаржнику, що пункти 3, 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 в оскаржуваних судових рішеннях не застосовувались, а позов в частині зобов`язання повернути стягнуті суми грошових коштів з податку на доходи з фізичних осіб був вирішений на підставі статті 43, пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

Крім цього, повертаючи скаржнику попередньо подані касаційні скарги по даній справі, Верховний Суд зазначив скаржнику, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже вдев`яте подана касаційна скарга, не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом під час повернення попередньо поданих касаційних скарг, скаржником не приведено касаційну скаргу у відповідність із нормами процесуального закону, зокрема, в частині належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 200/12062/19-а повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.А. Васильєва