Справа № 380/1256/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року

справа № 380/1256/21

провадження № П/380/1282/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Моляща Т.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Невелич Ю.В.,

представник відповідача Лазорко І.І.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 3923 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками СУ ГУНП у Львівській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 374 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області з 22.12.2020.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове та речове забезпечення за встановленими законодавством нормами за час вимушеного прогулу.

Представник позивача 28.12.2021 подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області з 23.12.2020.

Ухвалою судді від 29.01.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 22.02.2021 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 26.05.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 15.09.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.12.2020 т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області Сабанюк Т. затвердив висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни слідчим ВРЗЗКС СУ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 . Згідно з висновком службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни слідчим ВРЗЗКС СУ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , Головне управління національної поліції у Львівській області 22.12.2020 видало наказ №3923 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками СУ ГУНП у Львівській області», яким продублювало висновки, які вказані у висновку службового розслідування. На підставі наказу ГУНП у Львівській області від 22.12.2020 № 3923, 22.12.2020 Головне управління Національної поліції у Львівській області видало наказ № 374о/с про звільнення позивача зі служби відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за п, 6 ч. 1 от. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Зі змісту висновку службового розслідування, не встановлено вчинення ОСОБА_1 конкретних дій чи бездіяльності, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання позивачем службових обов`язків, а фактично лише вказано про факт наявності притягнення до адміністративної відповідальності, при чому за умови, що відсутні рішення як суду, так і відповідного поліцейського, які б набрали законної сили та якими було б встановлено факт порушення позивачем вимог ПДР України. Пояснення, які були зібрані в рамках проведення службового розслідування також не містять даних про вчинення дисциплінарного проступку.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 02.10.2020 (вх. № 50339), у якому зазначає, що відповідно до матеріалів службового розслідування, протокол за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи у медичному закладі в присутності двох свідків, дані обставини підтверджуються поясненнями працівників Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України. Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Також вважає, твердження про те, що висновок службового розслідування та оскаржувані накази підписані не уповноваженою особою є безпідставними та необґрунтованими. ГУНП у Львівській області наголошує на тому, що службове розслідування проведене відповідно до вимог законодавства, оскаржувані накази є чинними та прийнятими відповідно до вимог чинного законодавства, крім того Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження аргументів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 01.09.2008 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 прийнятий на службу в поліції. Остання посада - слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області.

29.11.2020 працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу від 30.11.2020 № 3653 призначено службове розслідування за даним фактом.

14.12.2020 затверджений висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни слідчим ВРЗЗКС СУ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом від 22.12.2020 № 3923 за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 2.5 ПДР України, п. 5 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 та ч. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції, на підставі п. 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 (НОМЕР_5), накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом від 22.12.2020 № 374 о/с капітана поліції ОСОБА_1 , заступника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено з 22.12.2020 зі служби в поліції за п 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи протиправними накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення з поліції, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Закон України "Про Національну поліцію" від 02.11.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про національну поліцію": підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами другою, третьою, десятою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З аналізу викладених норм слідує, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок) та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Суд встановив, що відповідно до наказу від 30.11.2020 № 3653 призначено проведення службового розслідування за фактом складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 122 та ч. 1. ст. 130 КУАП відносно капітана поліції ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що метою проведення службового розслідування є перевірка і уточнення, в межах наданих повноважень відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, зняття безпідставних звинувачень або підозр.

У ході службового розслідування установлено, що капітан поліції ОСОБА_1 користується автомобілем "Nissan Aimera" д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого 15.06.2007 PEP MB ДАІ при УМВС України у Львівській області, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 4641.

З пояснення від 03.12.2020 наданого позивачем ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітану поліції Сороці В.М. вбачається, що 28.11.2020 приблизно о 09:30 він на своєму власному автомобілі марки "Nissan Aimera" д.н.з. НОМЕР_1 поїхав провідати своїх батьків, які проживають у м. Турка, Львівської області, де перебував приблизно до 23:00. Після цього, на вищевказаному автомобілі ОСОБА_1 вирішив повернутися до м. Львова, так як в неділю мав особисті справи. З м. Турки до м. Львова їхав повільно, так як були погані погодні умови, падав мокрий сніг, на проїжджій частині ожеледиця. У м. Львів заїхав приблизно о 02:20 ночі. Так, рухаючись по вулиці Виговського, неподалік ринку «Південний» у м. Львові, побачив позаду себе автомобіль патрульної поліції, який увімкнув проблискові маячки та через гучномовець наказав ОСОБА_1 зупинитись, що останній і зробив. Після цього, вийшов із автомобіля та запитав працівників поліції причину своєї зупинки. В свою чергу поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме рядність руху, оскільки транспортний засіб рухався у лівому ряді, в той час як правий був вільний, тим самим порушив Правила дорожнього руху та ч. 1 ст.122 КУпАП. На що ОСОБА_1 повідомив, що розмітки на дорозі не видно, крім того, проїжджа частина притрушена снігом та розпізнавальних знаків на ній видно не було. При цьому, поліцейські почали підвищувати до нього голос, чіпатись до слів та прирікатись, тому ОСОБА_1 розхвилювався, бо їх поведінка і відношення до нього, як до людини, була зверхньою. Після цього, працівники поліції одразу ж сказали ОСОБА_1 пройти тест за допомогою газоаналізатора "Драгер" з метою перевірки стану алкогольного сп`яніння, водночас пройти таку перевірку у медичному закладі йому ніхто з поліцейських не пропонував. На запитання ОСОБА_1 для чого проходити таку перевірку поліцейські тільки відповіли, що її необхідно пройти. Тому ОСОБА_1 розхвилювався ще більше, оскільки підстав для такого огляду не було, тому повідомив, що не буде проходити ніякої перевірки, оскільки не знав, чи їхній прилад справний, чи ні, та чи є він ліцензований, а також через той факт, що на сьогоднішній день поширена хвороба «Covіd-19» і ОСОБА_1 переживав за своє здоров`я, щоб не заразитися. Однак працівники поліції повідомили йому, що якщо він відмовляється, то вони складуть відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наказом МВС України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до ч. 5 розділу 1 та ч. 3 розділу IV вказаних правил поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до п. 2.4 та п. 2.5 постанови Кабінету Міністрів України "Про правила дорожнього руху" від 10.10.2001 № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського:

пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Таким чином, приведені норми ПДР України встановлюють обов`язок для водія, а не право:

- пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять;

пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Згідно з ст. 266 КУпАП в редакції Закону України від 16.02.2021 № 1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відео запису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови;

Згідно з пунктом 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно відмовився на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager-Alkotest», заявивши, що «він йому не довіряє» що підтверджується відео файлом розміщеним на DVD диску доданим до відзиву відповідача.

Суд звертає увагу на те, що в ході відібрання пояснення від ОСОБА_1 , так і не було з`ясовано, чи вживав він спиртні напої 28.11.2020, в якій кількості та чи перебував в той день в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд враховує, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі № 462/7760/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з цією постановою «Суд приймає до уваги наданий Результат токсикологічного дослідження Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова (Токсикологічна лабораторія) № 6718 від 30.11.2020, згідно якого встановлено відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи не здобуто достатньо доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину.

З відео, дослідженого у судовому засіданні не вбачається ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, судом не здобуто достатніх даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно наданого суду вищевказаного Результату токсикологічного дослідження у останнього не виявлено ознак алкогольного сп`яніння.

Тобто, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.»

Також постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі № 462/8424/20 позов задоволено повністю; постанову серії ДПО 18 № 983817 від 29 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрито.

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом дослідження обставин стосовно наявності/відсутності у діях позивача дисциплінарного проступку також була позитивна характеристика позивача як працівника поліції, зокрема за час проходження служби в органах Національної поліції у займаній посаді капітан поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе добре, з позитивної сторони, як дисциплінований, добросовісний та виконавчий працівник. Принциповий у вирішенні службових питань, вміє будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Користується заслуженим авторитетом у колективі. Нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції знає. У спілкуванні з громадянами ввічливий та тактовний. Поставлені перед ним завдання виконує вчасно. Вірно приймає рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України, у своїй роботі неухильно дотримується законності, гуманізму, поваги до громадян, соціальної справедливості, положень нормативних документів. Постійно прагне до вдосконалення службового діяльності, присутнє почуття особистої відповідальності.

Отже, одночасно враховуючи факт складання відносно позивача адміністративних протоколів, Дисциплінарною комісією не наведено прикладів та не обґрунтовано несумісні із проходженням служби етичні та службово-дисциплінарні норми поведінки поліцейського.

Обставини, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, Комісією також встановлено не було.

На переконання відповідача в діях позивача вбачаються порушення передбачених ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 2.5 ПДР України, п. 5 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 та ч. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції, що виразилось у тому, що ОСОБА_1 29.11.2020 керуючи автомобілем марки "Nissan Aimera" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Виговського 47, рухався по крайній лівій смузі, в той час коли права смуга була вільною, чим порушив ПДР України та у подальшому, після виявлення у нього поліцейськими ознак сп`яніння від відповідного огляду на місці та у медичному закладі відмовився, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. У подальшому намагаючись уникнути відповідальності, представився працівником поліції, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет працівника поліції.

На думку суду, сам факт складання адміністративних матеріалів не є самостійною підставою для висновку про вчинення поліцейським дій, що дискредитують орган поліції та подальшу несумісність із проходженням служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що службове розслідування проведене відповідачем за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 відбулося поверхнево, без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок.

Суд звертає увагу, що до позивача було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених саме позивачем порушень службової дисципліни, без врахування особи останнього, даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид стягнення не є співмірним.

Також суд враховує, що позивач був тимчасово непрацездатним в період 05.12.2020 по 09.12.2020, з 10.12.2021 по 14.12.2020, 15.12.2020 по 21.12.2020 та з 22.12.2020 по 29.12.2020, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця національної гвардії України.

Згідно з ч.3 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Відповідно до ч.4 ст.22 цього Статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

На запитання суду чи повідомляв позивач, що перебуває на лікуванні, вказав що повідомив заступника начальника відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області майора поліцї Костовську О.М .

Отже службове розслідування проведене у період тимчасової непрацездатності позивача, за його відсутності, тобто право позивача на участь в проведеному відносно нього службовому розслідуванні, на участь у процесі прийняття рішення, було порушено відповідачем.

Також суд вказує, що позивача було звільнено 22.12.2020 під час його тимчасової непрацездатності, оскільки як підтверджено матеріалами справи, позивач з 05.12.2020 по 09.12.2020, з 10.12.2021 по 14.12.2020, 15.12.2020 по 21.12.2020 та з 22.12.2020 по 29.12.2020 був тимчасово непрацездатним.

Крім того відповідно до наказу МВС України від 06.07.2017 № 570, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2017 № 918/30786 «Про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України у Розділі IV «Порядок призначення слідчих та керівників слідчих підрозділів на посаду, звільнення їх з посади» передбачено, що старші слідчі, слідчі та інші працівники слідчих підрозділів територіальних органів поліції та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції приймаються на службу в поліцію, призначаються на посади та звільняються з посад та/або зі служби в поліції начальниками ГУНП в областях, місті Києві, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі за поданням заступників начальників ГУНП - начальників слідчих управлінь.

Суд зазначає, що позивач за посадою є слідчим.

До вказаної професії (посади) існує спеціальна правова процедура призначення, проходження служби, звільнення з посади/служби, яка в даному випадку не була дотримана, оскільки відсутнє відповідне подання заступника начальника ГУНП - начальника слідчого управління про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відтак, встановлені судом обставини та подані на їх підтвердження докази у сукупності свідчать про порушення відповідачем порядку накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 3923 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками СУ ГУНП у Львівській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, тому цей наказ підлягає скасуванню.

Враховуючи, що наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 374 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області прийнято з метою реалізації наказу від 22.12.2020 № 3923 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками СУ ГУНП у Львівській області", він також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області з 23.12.2020.

Згідно з частиною 1 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з пунктом 15 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Відповідно до пункту 9 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно з пунктом 6 Розділу 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове забезпечення за два останні місяці до звільнення складає разом із індексацією 29 990,54 грн, з них: жовтень 2020 року - 14 995,27 грн, листопад 2020 року - 14 995,27 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 491,65 грн (29 990,54 грн : на 61 день), середньомісячна заробітна плата становить 14 995,27 грн.

Із урахуванням кількості днів вимушеного прогулу за період з 23.12.2020 по 06.04.2022 (470 днів), розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу становить 231 075,50 грн (470 днів * 491,65 грн), з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, слід допустити до негайного виконання рішення суду частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць.

За позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 3923 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками СУ ГУНП у Львівській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.12.2020 № 374 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області з 23.12.2020.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 231 075 (Двісті тридцять одна тисяча сімдесят п`ять) гривень 50 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 14 995 (Чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 27 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.04.2022.

Суддя Кедик М.В.