Справа № 496/449/22
Суддя: Пендюра Л. О.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/449/22
Провадження № 2-а/496/23/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Топунова А.М. 29.12.2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00000627 від 26.10.2021 року та серії ВМ № 00000957 від 10.11.2021 року, якими позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали адміністративного позову встановлено наступне.

Ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

26.10.2021 року старшим інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колесник Наталією Геннадіївною винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000627, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., за те, що 25.10.2021 року о 20 год. 00 хв. за адресою М- 07 Київ - Ковель-Ягодин, км 62+879 при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 105.460., державний номер НОМЕР_1 , за допомогою технічного засобу W1M6,6, зафіксовано порушення, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5 % відсотків (6,679 тон), за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

10.11.2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно- технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Любомиром Миколайовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000957, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., за те, що 09.11.2021 року о 19 год. 53 хв. за адресою М-07 Київ - Ковель-Ягодин, км 62+879. при проходженні системи автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю на транспортному засобі DAF XF 105.460., державний номер НОМЕР_1 , за допомогою технічного засобу WIM6.6, зафіксовано порушення, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,5 % відсотків (9,114 тон), за яке передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

У приписах статті 288 КУпАП зазначається, що постанову про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

У статті 289 КУпАП зазначається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, пар- кування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Частиною 3 статті 291 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Постанову серії ВМ №00000627 від 26.10.2021 року було отримано позивачем ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку 04.11.2021 року.

Постанову серії ВМ №00000957 від 10.11.2021 року було отримано позивачем ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку 16.11.2021 року.

Відповідно до чого строк оскарження постанови серії ВМ №00000627 від 26.10.2021 року сплив 15.11.2021 року, а строк оскарження постанови серії ВМ №00000957 від 10.11.2021 року сплив 26.11.2021 року.

До суду із позовом про визнання протиправними та скасування вищевказаних постанов Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00000627 від 26.10.2021 року та серії ВМ № 00000957 від 10.11.2021 року позивач від імені свого представника звернувся 29.12.2021 року, про що свідчить накладна кур`єрської служби доставки № 7357.

Вказані обставини свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений 10-денний строк звернення до суду.

Первісну заяву в якій представник позивача просила визнати причини пропуску строку для звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк було обґрунтовано тим, що 26.10.2021 року позивач ОСОБА_1 захворів на коронавірус та з моменту, коли дізнався про наявність у нього даної хвороби з 26.10.2021 року та до повного одужання був ізольований.

До заяви було додано результати аналізу ПЛР тесту медичного дому «Odrex» відповідно до якого у позивача ОСОБА_2 26.10.2021 року виявлено коронавірус.

Представником позивача підтверджено, що позивач ОСОБА_1 дійсно хворів на коронавірус, що підтверджується результатом ПЛР тесту медичного дому «Odrex» відповідно до якого у позивача ОСОБА_2 26.10.2021 року виявлено коронавірус.

Проте, представником позивача не було додано до заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із позовом будь-яких доказів того, що позивач ОСОБА_1 хворів до моменту звернення до суду із позовом, тобто до 29.12.2021 року.

У зв`язку з чим суд не мав можливості встановити, що дійсно через хворобу позивач ОСОБА_1 не міг звернутися до суду із позовом у строк, встановлений кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до чого ухвалою суду від 01 лютого 2022 року вказаний адміністративний позову було залишено без руху у зв`язку з порушенням десятиденного строку звернення до суду та надано десятиденний строк позивачу на усунення недоліку позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, підтвердивши підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на підтвердження своєї позиції.

22 лютого 2022 року засобом електронного зв`язку представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Топуновою А.М. було отримано копію ухвали про залишення позову без руху.

Вказане свідчить про те, що представник позивача мала усунути недолік позовної заяви у строк до 10 березня 2022 року.

23 лютого 2022 року представником позивача було подано до суду письмове пояснення, в якому остання зазначила, що 26.10.2021 року у позивача було виявлено коронавірус, що підтверджується результатом ПЛР тесту. Висновком лікаря медичного дому «Odrex», виданим 10.11.2021 року визначено протипоказання до вакцинації COVID-19. Термін дії до 24.01.2022 року. 17 грудня 2021 року між позивачем та адвокатом Топуновою А.М. було укладено договір № 12/21 про надання правової (правничої) допомоги. 29 грудня 2021 року представником позивача було скеровано до суду позовну заяву з додатками та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень статей 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, представником позивача не підтверджено належними доказами неможливість звернутися до суду в зв`язку із хворобою, та як наслідок поважність причин пропуску десятиденного строку звернення до суду.

Позивачу дійсно висновком лікаря медичного дому «Odrex», виданим 10.11.2021 року визначено протипоказання до вакцинації COVID-19, термін дії якого був визначений до 24.01.2022 року, проте суд не погоджується з твердженням представника позивача, що протипоказання до вакцинації COVID-19 позивача до 24.01.2022 року є поважною причиною пропуску десятиденного строку звернення до суду з адміністративним позовом та підтвердженням його хвороби до вказаного часу.

За змістом ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що представником позивача не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 123, ст. ст. 243, 248 кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі вважати неподаним і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 березня 2022 року.

Суддя Л.О. Пендюра