Справа № 500/1430/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1430/22

13 квітня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоссілка» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоссілка» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України, якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3471125/39408129 від 06.12.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 29.10.2021;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 16 від 29.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоссілка» (постачальник) та ТОВ «Агроміт 2018» (покупець) укладено Договір поставки товару №23/04-21 від 23.04.2021.

На підставі Договору поставки товару №23/04-21 від 23.04.2021, позивачем 29.10.2021 реалізовано товар, а саме: «Кури бройлери» на суму поставки 348600,00 грн, в т. ч. ПДВ 58100,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №56 від 29.10.2021.

Надалі, відповідно до вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем сформовано та надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, оспорювану податкову накладну №16 від 29.10.2021.

Відповідач зазначену податкову накладну прийняв, але реєстрацію зупинив, про що сформував відповідну квитанцію.

У вказаній квитанції зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація вказаних ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0105, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК дня розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної.

Позивач, скориставшись своїм правом, подав в установленому порядку Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з копіями документів щодо інформації зазначеної у податкових накладних.

Проте, регіональною комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, оскільки, ним дотримано усіх вимог щодо формування та реєстрації податкових накладних, надано додаткові пояснення та документи на вимогу відповідача. Вважає, що Товариству безпідставно відмовлено у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим вищезазначене рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

23.03.2022, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (спільна позиція Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України) з доказами його надіслання позивачу у справі, в якому відповідачем зазначено, що у нього була наявна підстава для зупинення реєстрації податкових накладних, позаяк позивач відповідав пункту 1 Критеріїв ризиковості господарської операції.

Відповідач зазначає, що згідно пункту 85.1 статті 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом, а відповідне інформування контролюючим органом платника про конкретний (вичерпний) перелік документів передбачено пунктом 85.4 статті 85 Податкового кодексу України, однак така норма поширюється на дії уповноважених осіб контролюючого органу, що належать або пов`язані з предметом перевірки,

Разом з тим відповідач зазначає, що до сфери визначення саме контролюючим органом переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - таке «повноваження чинним законодавством не передбачено, а також щодо вказаного застосовується пункт 85.1 статті 85 Податкового кодексу України, згідно якого забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом».

У зв`язку з не поданням Товариством до контролюючого органу усіх необхідних документів, достатніх для реєстрації спірної податкової накладної, - відповідач вказав, що ним прийнято рішення про відмову в її реєстрації (арк. справи 71-77).

Ухвалою суду від 25.03.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоссілка" - адвоката Науменко І.В. про розгляд даної судової справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

06.04.2022 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на надання правничої (правової) допомоги з відповідача (арк. справи 85-91).

12.04.2022, через відділ документального забезпечення суду представником відповідача подано заперечення на клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу (арк. справи 92-93).

Інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новоссілка» зареєстрований 24.09.2014 як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер запису 0009493) та є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 89).

Свою діяльність позивач здійснює у виробничому будинку з господарськими та допоміжними спорудами, що знаходяться за адресою: 48531, Тернопільська обл., Чортківський р-н, село Джурин, вул. Шанайди, будинок 26Д.

Матеріалами справи підтверджено, що виробничий будинок з господарськими та допоміжним спорудами належить позивачу на праві власності, згідно з договором купівлі-продажу від 27.08.2020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.01.2021 (арк. справи 31).

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «Новоссілка» та ТОВ «АгроМіт 2018», код у , укладено Договір поставки № 23/04-21 від 23.04.2021 (арк. справи 51-52 за умовами якого, постачальник зобов`язується передати у встановлений цим Договором строк товар у власність покупцю відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах визначених цим Договором (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору кількість, асортимент та спосіб отримання товару, який буде поставлятись постачальником покупцю за цим Договором визначається в замовленні покупця та затверджується підписанням сторонами специфікації до цього Договору.

Пунктами 2.7. та 2.8. Договору обумовлено, що поставка товару вважається здійсненою з моменту отримання покупцем відповідного товару, товар вважається отриманим з моменту підписання сторонами відповідної накладної.

Щодо розрахунків між контрагентами в межах укладено Договору поставки, то сторонами узгоджено, що відповідно до пункту 3.2. вказаного Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем наступним чином:

шляхом безготівкової оплати 80% вартості товару протягом десяти робочих днів з моменту здійснення поставки;

шляхом безготівкової оплати 20% вартості товару протягом десяти робочих днів з моменту успішної реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Станом на 29.10.2022 позивач - ТОВ «Новоссілка» здійснило поставку курей бройлерів на ТОВ «АгроМіт 2018», що підтверджується відповідною видатковою накладною № 56 від 29 жовтня 2021 року (арк. справи 54 зворт).

Так, зокрема поставлено курей бройлерів в кількості 9 960,00 кг на загальну суму 348 600,00 гривень, в тому числі ПДВ - 58 100,00 гривень.

Факт здійснення поставки товару (курей бройлерів) підтверджується також товарно-транспортною накладною №Р56 від 29 жовтня 2021 року (арк. справи 55).

На виконання пункту 3.2. Договору, ТОВ «АгроМіт 2018» здійснено оплату частини вартості за поставлений товар, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «Новоссілка» у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 року, зокрема: 04.11.2021 - сплачено суму вартості за вказаний товар в розмірі 200 000,00 грн, а 09.11.2021 - 90 500,00 грн (арк. справи 57, зворот).

Окрім цього, на виконання умов Договору поставки № 23/04-21 від 23.04.2021, ТОВ «Новоссілка» передано ТОВ «АгроМіт 2018» документи, які підтверджують якість товару (ветеринарне свідоцтво серії ІБ №091178 від 29 жовтня 2021 року (арк. справи 54).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З врахуванням правила «першої події» відвантаження товару, передбаченого пунктом 187.1. статті 187, Податкового кодексу України, - на дату відвантаження товару (курей бройлерів), позивачем було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну №16 від 29.10.2021 на обсяг постачання 348600,00 грн, в т. ч. ПДВ 58100,00 грн з із зазначенням коду УКТ ЗЕД « 0105» (арк. справи 48).

Реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0105 відсутній в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію такої в ЄРПН (арк. справи 48, зворот).

Позивачем подано до комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області Повідомлення №16 від 30.11.2021 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію яких було зупинено в кількості 15 додатків (арк. справи 49).

З пояснень представника податкового органу, зазначених у відзиві на позовну заяву слідує, що позивачем надано на розгляд Комісії такі первинні документи, а саме: Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено; Пояснення; Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; Дозвіл на спеціальне водокористування; Акт проведеного карантинування; Договір поставки ТОВ «Агроміт-2018» від 23.04.2021; Видаткова накладна ТОВ «Агроміт-2018» від 29.10.2021; Товарно-транспортна накладна ТОВ «Агроміт-2018» від 29.10.2021; Договір поставки ПП «Гові» від 15.04.2021; Видаткова накладна ПП «Гові» від 21.09.2021; Договір про надання ветеринарних послуг Чортківською районною державною лікарнею ветеринарної медицини від 21.07.2021.

Так, в матеріалах судової справи наявні докази на підтвердження того, що в межах господарської діяльності ТОВ «Новоссілка» здійснює закупівлю добових курчат молодняку.

Кури бройлери, що були об`єктом поставки за Договором поставки № 23/04-21 від 23.04.2021 з ТОВ «АгроМіт 2018», у зв`язку з виконанням якого сформована та передана на реєстрацію оспорювана податкова накладна, - отримано ТОВ «Новоссілка» від ПП «Гові» (код у ) за договором поставки № 18-04/2021 від 15 квітня 2021 року.

Так зокрема, 21 вересня 2021 року ПП «Гові» здійснило поставку ТОВ «Новоссілка» добових молодняк курчат ROSS-308 у кількості 20000,00 гол, що підтверджується такими первинними документами:

Здійснення вищенаведеної господарської операції підтверджується: Договором поставки № 18-04/2021 від 15 квітня 2021 року (арк. справи 56-57); Додатком № 2 до договору поставки № 18-04/2021 від 15 квітня 2021 року (арк. справи 61, зворот); Рахунком-фактурою №ГО-0000260 від 16 вересня 2021 року (арк. справи 58); Видатковою накладною №ГО-0000252 від 21 вересня 2021 року (арк. справи 58, зворот); Товарно - транспортною накладною № 213 від 21 вересня 2021 року (арк. справи 59).

З матеріалів справи слідує, що для відгодівлі добових курчат ROSS-308 ТОВ «Новоссілка» використовує, в тому числі, але не виключно пшеницю, кормові добавки, премікси.

Так, між ТОВ «Новоссілка» та ФГ «Макс-Агро» (код у ) укладено договір поставки пшениці №2 від 17 березня 2021 року (арк. справи 52), та в межах умов якого здійснено купівлю зазначеного товару, що підтверджується видатковою накладною №44 від 08.09.2021 (арк. справи 63, зворот), видатковою накладною № 45 від 13.09.2021 (арк. справи 64), видатковою накладною №47 від 16.09.2021 (арк. справи 64, зворот), а також рахунком №44 від 08.09.2021 (арк. справи 62), рахунком № 45 від 13.09.2021 (арк. справи 62, зворот), рахунком № 47 від 16.09.2021 (арк. справи 63).

відмовлено у реєстрації податкової накладної N° 16 від 29.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та копій документів, податковим органом прийнято оскаржене Рішення № 3471125/39408129 від 06.12.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 29.10.2021, у якому в якості підстави відмови у реєстрації податкової накладної вказано ненадання платником податку копій документів, а саме:

- договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них;

- первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування;

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».

Також, в графі «Додаткова інформація» вказано: «Не надано підтверджуючих документів по придбаних ТМЦ, необхідних для вирощування курей» (арк. справи 47).

Надалі, керуючись пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу на зазначене рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про відмову в реєстрації податкових накладних (арк. справи 50).

Однак, за результатом розгляду поданої скарги уповноваженою комісією вищестоящого органу прийнято рішення №60451/39408129/2 від 29.12.2021, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін, при цьому змінено підстави, з яких відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної та зазначено: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (арк. справи 53).

Позивач вважає протиправною відмову податкового органу в реєстрації податкової накладної №16 від 29.10.2021 та хоче зареєструвати вказану накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом оскарження в межах даної судової справи, є виключно рішення суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Тернопільській області № 3471125/39408129 від 06.12.2021, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 29.10.2021 із визначених ним підстав.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї стані та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статі, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 25 Порядку №1165 Комісія регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як слідує зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації оспорюваних податкових накладних у цій справі, підставою для такого зупинення став пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Так, відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Тому, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки - мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Щодо зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних відомостей про те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0105, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу постачання, то суд звертає увагу на таке.

Пунктами 12, 14 Порядку №1165 визначено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Зі змісту зазначених норм слідує, що подання зазначеної таблиці є правом, а не обов`язком платника податку, а рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте за результатами розгляду такої таблиці є окремим предметом судового оскарження, в силу приписів пункту 22 Порядку №1165.

Водночас, суд зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за цим критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Формальне зазначення у квитанції пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" є лише дублюванням норми підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165.

Таке рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Суд критично оцінює покликання податкового органу на приписи пункту 85.1 статті 85 Податкового кодексу України в якості підстав того, що ним не надано платнику податків переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Так, пункт 85.1 статті 85 Податкового кодексу України передбачає, що забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суд зазначає, що забороні витребувати документи від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом, яка регламентована пунктом 85.1 статті 85 Податкового кодексу України, кореспондує встановлений пунктом 85.2. цієї ж статті обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки і застосовуватись, на переконання суду, пункт 85.1 без врахування вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, - не може.

Водночас, з аналізу вимог статті 85 Податкового кодексу України слідує, що її приписи стосуються надання платниками податків документів при проведенні контролюючим органом податкових перевірок, види яких визначено статтею 75 Податкового кодексу України. В той час як механізм реєстрації податкових накладних, який передбачено Порядком №520 від 12.12.2019, не є способом податкового контролю, в розумінні статті 61 Податкового кодексу України, а тому відповідач безпідставно покликається на приписи статті 85 Податкового кодексу України в межах даних правовідносин.

В той же час, суд вважає за потрібне вказати, що статтею 20 Податкового кодексу України визначено права контролюючих органів, де, серед іншого, підпунктом 20.1.2. передбачено, що для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Надалі, пунктом 20.2 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з огляду на що, суд дійшов висновку про те, що з метою прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, він наділений Податковим кодексом України визначеним обсягом прав, в тому числі і правом отримувати безоплатно необхідні для прийняття рішення у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність платника податків.

З підстав зазначеного, твердження відповідача про те, що в нього «відсутнє право» визначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів та право «просити платника надати конкретні документи», як про це зазначає відповідач, - є безпідставними та не відповідають приписам діючого податкового законодавства України.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом з тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, що позивачем до контролюючого органу подано окрім первинних документів щодо самої господарської операції з реалізації ТОВ «АгроМіт 2018» курей бройлерів в межах договору №23/04-21 від 23.04.2021, - надано також первинні документи щодо господарської операції з придбання позивачем молодняку добових курчат ROSS-308 у ПП «Гові», а також документів щодо закупівлі продукції, необхідної для відгодівлі вказаних курчат та документів щодо наявності виробничих потужностей для їх розміщення.

До матеріалів позовної заяви підприємством надано первинну документацію, яка надавалась до Головного управління ДПС у Тернопільській області разом з поясненнями щодо реальності господарської операції.

При цьому, вказівка відповідача на те, що позивачем представлено в суд інший обсяг документів, аніж було скеровано комісії податкового органу суд оцінює критично, оскільки відповідачем, на виконання процесуального обов`язку суб`єкта владних повноважень щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення, - не представлено суду жодного доказу того, які ж саме первинні документи, надані позивачем, було враховано Комісією при прийнятті оскаржуваного рішення (в тому числі, але не виключно Протокол засідання уповноваженої комісії, Журнал розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, висновки структурних підрозділів щодо поданих платником податків документів тощо).

Водночас, надаючи оцінку рішенню відповідача, що оскаржується, суд зазначає, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, а також зазначено, що платником податків «не надано підтверджуючих документів по придбаних ТМЦ, необхідних для вирощування курей».

Однак, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вказаних документів за умови одночасного представлення платником податків інших первинних документів, які підтверджують здійснення вказаної господарської операції.

На переконання суду, відсутність підтверджуючих документів по придбаних ТМЦ, необхідних для вирощування курей - не стосується суті господарських операцій, щодо яких здійснено складання та реєстрацію спірної податкової накладної, в силу вимог діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, хоча в матеріалах судово справи містяться докази купівлі таких ТМЦ , в тому числі у ФГ «Макс-Агро».

При цьому, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було, а про «не достатність» скерованих первинних документів на адресу контролюючого органу - позивачу фактично стало реально дізнатись вже із оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки саме в ньому якраз і вказано, які ж саме податковому органу необхідно «було б» надати документи для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Тому, на переконання суду, надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Одночасно суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності.

Суд наголошує, що змістовна оцінка господарської операції, та будь-яких суперечностей в частині її «реальності» - може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарської операції за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операції, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ТОВ «Інтернаціональ авто» в ЄРПН, а в самому рішенні такі мотиви наведені лише у загальних фразах.

Таким чином, за наведених вище обставин суд доходить висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області №3471125/39408129 від 06.12.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 29.10.2021.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №16 від 29.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то таку також належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України і нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №16 від 29.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, - судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №16 від 29.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання даним судовим рішенням законної сили.

Відповідно до присів статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Також, представником позивача заявлено клопотання про стягнення на користь ТОВ «Новоссілка» витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в загальній сумі 8000,00 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Відповідно до частин першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано із дотриманням вимог, встановлених частиною сьомою статті 139 КАС України.

Водночас, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано суду: Договір про надання правничої допомоги № 21/01/22 від 21 січня 2022 року; Додатку № 2 від 21 січня 2022 року до Договору про надання правничої допомоги № 21/01/22 від 21 січня 2022 року; копія Детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом Науменко І.В. у справі № 500/1430/22 від 04 квітня 2022 року.

Відповідно до зазначених документів адвокатом надано такі послуги:

- попереднє опрацювання матеріалів справи щодо оскарження рішення Комісії Головного управління ДПС у Тернопільський області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3471125/39408129 від 06.12.2021 року;

- вибір тактики ведення справи у Тернопільському окружному адміністративному суді;

- підготовка та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3471125/39408129 від 06.12.2021;

- підготовка та подання клопотання про відшкодування судових витрат з додатками у справі № 500/1430/22.

Сторонами узгоджено, що за вартість зазначених адвокатських послуг складає 8000,00 грн.

Суд зазначає, що визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18, від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Суд враховує, що адміністративна справа №500/1430/22 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведені норми КАС України та зважаючи на наявність судових рішень у справах з подібним предметом спору, суд відніс дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу фактично наданих адвокатом послуг, суд зазначає, що дана категорія справ є поширеною, судова практика сформована судами. Тому, аналіз правових підстав, вивчення судової практики та підготовка позовної заяви не потребують значної витрати часу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що сумою, підтвердженою відповідними доказами та співмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг є 3000,00 грн.

Також, суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи 200/14113/18-а, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20 (адміністративне провадження № К/9901/19007/21), стосовно можливості стягнення на користь позивача суми судових витрат на професійну правничу допомогу у разі, якщо умовами договору передбачено, що оплата адвокатського гонорару буде здійснена в майбутньому, колегія суддів зазначила, що, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, вимоги щодо відшкодуванню судових витрат підлягають задоволенню з урахуванням співмірності шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю, тому на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір в сумі 2481,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоссілка" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Тернопільській області №3471125/39408129 від 06 грудня 2021 року.

Зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Новоссілка" податкову накладну №16 від 29 жовтня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоссілка" судові витрати на суму 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп. сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Новоссілка» (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шанайди, 26Д, с. Джурин, Чортківський район, Тернопільська область, 48531, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

- ДПС України (місцезнаходження/місце проживання: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04053, );

Головуючий суддя Мірінович У.А.