Справа № 600/5042/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/5042/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 станом на день звільнення 18.11.2019 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні 18.11.2019 року із військової служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

1.2. Ухвалою суду від 04.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. Ухвалою суду від 05.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2019 року №431-ОС, ОСОБА_1 звільнено, виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

2.2. Однак, згідно доводів представника позивача, Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно при звільненні позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII), що являється складовою грошового забезпечення.

2.3. Водночас, із посилання на правову позицію, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №806/2104/17, вказує, що згідно частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовець, що звільнений з військової служби за сімейними обставинами, має право на виплату одноразової грошової допомоги «за наявності вислуги 10 років і більше». При цьому законодавець не передбачає, що таке право набувається за умови наявності певного виду вислуги (календарної, пільгової, тощо). Більш того, законодавець не надає визначень ні «календарної вислуги років» ні пільгової вислуги років». Правовими нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавець лише визначає періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах. Тобто, законодавець визначає лише способи обчислення вислуги років.

2.4. Таким чином, в частині 2 статті 15 Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Позиція відповідача

2.5. До суду надійшов відзив на позовну заяву та пояснення по справі, згідно змісту яких представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

2.6. Так вказує, що відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

2.7. Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

2.8. Отже, право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

2.9. Наказом начальника 31 прикордонного загону від 18.11.2019 року №428-ос прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років з розрахунком на 18.11.2019 року складає: календарна військова - 09 років 11 місяців 04 дні; пільгова військова - 01 рік 10 місяців 13 днів; загальна військова складає - 11 років 09 місяців 17 днів.

2.10. Відповідно до підпункту 2 пункту 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року за №854/32306 військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини та інші поважні причини, визначені Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

2.11 Тобто спеціалізованим нормативно - правовим актом (розроблений у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), який визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в органах Держприкордонслужби України, встановлено що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

2.12. Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у зв`язку із наявністю у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, та на день виключення зі списків частини 18 листопада 2019 року у нього календарна вислуга років складає 09 років 11 місяців 04 дні, представник відповідача стверджує, що підстав для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу не має.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. З матеріалів справи та з аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військовій частині НОМЕР_1 ).

3.2 Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 431-ОС від 18.11.2019 року «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18.11.2019 року ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас Збройних Сил України наказом начальника 31 прикордонного загону від 14.11.2019 року №428-ОС за підпунктом «ґ» (наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу».

3.3. Дослідженням тексту наказу начальника 31 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 431-ОС від 18.11.2019 року «Про особовий склад» судом також встановлено, що вислуга років з розрахунком на 18.11.2019 року складає: календарна військова - 09 років 11 місяців 04 дні; пільгова військова - 01 рік 10 місяців 13 днів; загальна військова складає - 11 років 09 місяців 17 днів. Однак, у зазначеному наказі відсутні відомості про нарахування та виплату позивачу при звільненні одноразової грошової допомоги за кожний повний календарний рік служби.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Позивач у цій справі оскаржує невиплату йому станом на день звільнення одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А тому, суд також надасть оцінку на предмет відповідності вимогам законодавства не виплаті позивачу такої одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому суд зазначає, що у разі встановлення судом наявності у позивача такого права, відповідачу належало здійснити позивачу таку виплату при його звільненні.

4.2. Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Конституції України, Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393), Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558 (далі Інструкція № 558).

4.3. Так, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон №2011-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби).

4.4. Відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

4.5. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби).

4.6. Згідно абазу 4 пункту 10 Постанови №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

4.7. Окрім цього, відповідно до підпункту 2 пункту 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 року № 558 (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби), військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини та інші поважні причини, визначені Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

4.8. Судом у цій справі встановлено, що позивача звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України наказом начальника 31 прикордонного загону від 14.11.2019 року №428-ОС за підпунктом «ґ» (наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу».

4.9. У свою чергу, згідно наказу начальника 31 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 431-ОС від 18.11.2019 року «Про особовий склад» вислуга років позивача з розрахунком на 18.11.2019 року складає: календарна військова - 09 років 11 місяців 04 дні; пільгова військова - 01 рік 10 місяців 13 днів; загальна військова складає - 11 років 09 місяців 17 днів.

4.10. Відтак, згідно позиції відповідача, враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у зв`язку із наявністю у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, та на день виключення зі списків частини 18.11.2019 року у нього календарна вислуга років складає 09 років 11 місяців 04 дні, підстав для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу не має.

4.11. Однак, на переконання суду, правова норма частини 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги.

4.12. Суд наголошує, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини 2 статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

4.13. За вказаних обставин суд констатує, що відповідно до правил частини 2 Закону №2011-ХІІ позивач як такий, що має вислугу більше 10 років набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (9 років).

4.14. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11.04.2018 року у справі № 806/2104/17, від 24.11.2020 року у справі №822/3008/17, від 21.04.2021 року у справі № 380/2427/20, а тому суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин та не вбачає підстав для відступлення від неї.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем допущено порушення прав позивача в частині не виплати йому при звільненні одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

5.3. Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, №3674-VI. Доказів понесення інших судових витрат суду надано не було. Таким чином, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 станом на день звільнення 18.11.2019 року одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні 18.11.2019 року із військової служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ).

Суддя О.В. Анісімов