Справа № 157/251/22
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/251/22
Провадження №2-а/157/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Миколаюка Богдана Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 401570 від 13 лютого 2022 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що 13 лютого 2022 року поліцейський Миколаюк Б.М. виніс оскаржувану постанову, у якій зазначив відомості про місце, суть скоєння адміністративного правопорушення та обставини, установлені останнім при розгляді справи, а саме те, що 13.02.2022 о 17 год. 34 хв. він, перебуваючи за кермом власного автомобіля марки «ВАЗ 21061», н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі між м. Каменем-Каширським та с. Осівці поза населеним пунктом без увімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар), чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху. В ході складання цієї постанови поліцейський не надав на його вимогу жодних доказів вчинення правопорушення, тобто ні фото, ні відеозаписів, а в графі 7 «До постанови додаються» поліцейський не здійснив жодних записів, що свідчить про те, що фото або відеозапис не здійснювалися. при винесенні оскаржуваної постанови всупереч вимогам ст. 245 КпАП України поліцейським не було здійснено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, справу не було вирішено в точній відповідності із законом, на що вказує зокрема те, що постанова серія БАВ №401570 була винесена поліцейським о 17 год. 33 хв., а саме порушення у постанові вказано, що було скоєно о 17 год. 34 хв., Це вказує на те, що оскаржувана постанова винесена поліцейським раніше, ніж вчинено правопорушення. В такий спосіб поліцейським винесено оскаржувану постанову без розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушені вимоги ч. 1 ст. 276 та ч. 1 ст. 283 КпАП України. Також поліцейським не були взяті до уваги обставини, на які він вказував йому під час винесення оскаржуваної постанови: наявність денних ходових вогнів не передбачена технічними характеристиками його автомобіля, а тому він рухався з увімкненим ближнім світлом фар, він рухався в межах населеного пункту, а саме у селі Осівці Камінь-Каширського району і не виїжджав поза цей населений пункт. Окрім того, він був зупинений поліцейським під час руху прямо по дорозі, тобто не починав рух і не змінював напрямок руху автомобіля, яким керував в світлу пору доби і, крім того, з увімкненим ближнім світлом фар.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву, із змісту якої вбачається, що він справу просить розглянути у його відсутності.

Відповідач поліцейський СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Миколаюк Б.М. та представники відповідачів Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області і Головного управління Національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву не подали.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанцій.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року поліцейським СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Миколаюком Б.М. було винесено постанову серії БАВ №401570 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В оскаржуваній постанові зазначається, що ОСОБА_1 13 лютого 2022 року о 17 год. 34 хв. на автодорозі м. Камінь-Каширський - с. Осівці керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом здійснював рух без увімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар), чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Частиною 2 ст. 122 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність для водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Окрім того, відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачами позову.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається і те, що у ній відсутнє посилання на будь-який доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, поліцейським у постанові про адміністративне правопорушення у графі «До постанови додаються» жодні відомості не зазначено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірності оскаржуваної постанови, а тому її належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. закрити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частинами 3 та 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч. 9 ст. 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження судових витрат, які позивач поніс за надання правничої допомоги адвокатом Бляшуком В.Й., надані: договір № 16 про надання правової (правничої) допомоги від 21 лютого 2022 року, що укладений між позивачем та адвокатом Бляшуком В.Й., детальний опис робіт (наданих послуг) № 1 від 22 лютого 2022 року, виконаних адвокатом і необхідних для надання правничої допомоги за договором № 16 від 21 лютого 2022 року, актами №1 від 21 лютого 2022 року та №2 від 22 лютого 2022 року про виконання робіт (наданих послуг) за договором № 16 від 21 лютого 2022 року про надання правової (правничої) допомоги, квитанціями №1 від 21 лютого 2022 року та №2 від 22 лютого 2022 року про отримання адвокатом виплаченого клієнтом гонорару за договором № 16 від 21 лютого 2022 року у розмірі 744 гривні.

Враховуючи обсяг наданої адвокатом Бляшуком В.Й. правничої допомоги, зміст підготовленої ним позовної заяви, її обсяг та кількість часу, необхідного для підготовки, критерії реальності адвокатських витрат та розумності, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати за надання правничої допомоги адвокатом Бляшуком В.Й. належить стягнути з відповідача як суб`єкта владних повноважень у повному обсязі.

З поданої позивачем 14 квітня 2021 року заяви вбачається, що понесений останнім судовий збір він просить залишити за ним.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 744 гривні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 132, 139, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Миколаюка Богдана Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову серії БАВ №401570 від 13 лютого 2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 510 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області (місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська область, ЄДРПОУ - 40108604) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:О. В. Антонюк