Справа № 420/2958/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2958/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у листі від 13.01.2022 № 860-26369/В-02/8-1500/22 у перерахунку пенсії з 07.07.2021 року, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виходячи із розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 07.07.2021 року, як особі з інвалідністю ІІ групи захворювання якої пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 07.07.2021 року відповідно до ст. 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком за рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021.

Проте Головне управління відмовило у перерахунку пенсії та відмова ґрунтувалась на тому, що Законом України від 29.06.2021 року № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено ряд змін щодо пенсійного забезпечення осіб з інвалідністю, зокрема з 01 липня 2021 року набувають чинності зміни внесені до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, якими суттєво змінено мінімальні розміри пенсії усіх осіб, що належать до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та збільшуються розміри щомісячної адресної допомоги особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації на ЧАЕС, що передбачена п. 2 Прикінцевих положень Закону № 796-ХІІ, та на зазначеній підставі пенсію автоматично перераховано з 01.01.2022 року та її розмір становить 9825, 99 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-УІІІ щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, та через три місяці з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України застосуванню підлягатиме ч. 4 ст. 54 Закону у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР, тобто пенсія не може бути нижчим, зокрема, по ІІ групі інвалідності- 8 мінімальних пенсій за віком.

На думку позивача посилання відповідача на Закон України від 29.06.2021 року № 1584-ІХ є безпідставним, оскільки ст. 54 Закону № 796-ХІІ до внесення змін Законом України від 29.06.2021 року № 1584-ІХ спричиняє колізію правозастосування з огляду на рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 року, яке встановлює, що після спливу тримісячного терміну, тобто з 07.07.2021 року застосуванню підлягатиме ч. 4 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР, і ця колізія має вирішуватися з додержанням принципу верховенства права.

Тому позивач вважає, що з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021 відновлено її право на отримання пенсії для інвалідів ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком з 07.07.2021 року.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/8430/22 від 24.03.2022 року), в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що пенсія останньої обчислена та виплачується згідно з норм чинного законодавства, а саме: п. 9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 та ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на рівні 9825,99 грн.

Так, відповідач зазначив, що 25.04.2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 щодо відповідності Конституції України положень частини 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким не визначено порядок його виконання, а за таких умов позивач має право на перерахунок пенсії із застосуванням заробітку 11 765, 21 грн. лише з 01.07.2019 року, оскільки саме з цієї дати набрали чинності відповідні зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2010 № 1210, внесені постановою КМУ № 543 від 26.06.2019.

Крім того, відповідач зазначив, що обчислення пенсії виходячи з 5-ти кратного розміру здійснюється лише за бажанням особи, тому пенсіонер має здійснити активні дії, тобто звернутися до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою.

Позивачем не було надано відповідь на відзив.

На виконання ухвали суду відповідачем надано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача (вхід. №13681/22 від 08.04.2022 року).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Позивач є учасницею ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, що підтверджено посвідченням Серія НОМЕР_3 від 31.07.2019 року.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 2-18 ОВ № 073692, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, причина інвалідності пов`язана з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що пенсійним органом було призначено позивачу пенсію по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС з 20.10.1997 року.

Згідно з рішенням про перерахунок пенсії № 47 від 29.11.2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності за ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд встановив, що ОСОБА_1 подала до пенсійного органу заяву про перерахунок пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком за рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)2021.

Проте листом від 13.01.2022 року № 860-26369/В-02/8-1500/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки пенсія перерахована правомірно в мінімальному розмірі встановленому Законом України від 29.06.2021 року № 1584-ІХ.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо соціального захисту та пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовані Законом № 796-XII.

Відповідно до ст. 49 Закону № 796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Суд встановив, що позивач є учасницею ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році, що підтверджено посвідченням Серія НОМЕР_3 від 31.07.2019 року.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 2-18 ОВ № 073692, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, причина інвалідності пов`язана з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС та матеріалами пенсійної справи підтверджено, що пенсійним органом було призначено позивачу пенсію по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС з 20.10.1997 року та згідно з рішенням про перерахунок пенсії № 47 від 29.11.2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності за ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з статті 54 Закону № 796-XII, (у редакції чинній у 2004 році), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання пов`язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

28.12.2014 прийнято Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України № 76-VIII, яким текст ст. 54 Закону № 796-XII викладено у такій редакції:

"Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань".

Отже, із урахуванням змін внесених Законом № 76-VIII, нормами ст. 54 Закону № 796-XII передбачалося, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Суд встановив, що Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також цим рішенням Конституційного Суду України врегульовано строк та спосіб його виконання та передбачено, що ч. 3 ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто із 07.07.2021.

Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У разі не приведення нормативного регулювання, встановленого ст. 54 Закону №796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Позивач вважає, що вона має право на перерахунок пенсії по інвалідності, яка має бути не нижчі 8 мінімальних пенсій.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У відповідності із зазначеними нормами Закону № 2136-VIII, Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.

До цього моменту діяла стаття 54 Закону № 796-XII у редакції, яка не передбачала перерахунку призначеної позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Також рішенням Конституційний Суд України встановив порядок виконання рішення, а саме: Верховній Раді України доручено протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

І лише у протилежному випадку, застосуванню підлягатиме ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 № 230/96-ВР.

Суд встановив, що 29 червня 2021 року Верховною Радою України на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(II)/2021 прийнято Закон України Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" № 1584-IX, пунктом 2 розділу І якого у статті 54: частину третю викладено в такій редакції: "В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень", яка набула чинності з 01 липня 2021 року.

Тобто суд доходить висновку, що законодавцем виконано п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021.

Тому за вказаних обставин, відсутні підстави для застосування норми частини 4 статті 54 Закону № 796-XII, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Суд встановив, що позивачу виплачується пенсія відповідно до Закону № 796-XII та її розмір з 01.07.2021 року становив 8272, 28 грн., де: розмір пенсії по інвалідності 4800 грн., додаткова пенсія інвалідам ІІ групи з числа ліквідаторів 1 кат. 379, 60 грн, державна адресна допомога інваліду ІІ групи 3092, 68 грн.

Тому, відмовляючи у задоволенні заяви позивача територіальний орган Пенсійного фонду України діяв правомірно, адже пенсія позивачу виплачувалася у відповідності із чинними нормами Закону № 796-XII.

Отже, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів обґрунтованість своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що такі судові витрати відповідачем не понесені, та позивач звільнений від сплати судового збору, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.