Справа № 380/6238/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6238/22
У Х В А Л А
про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду
12 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання скасувати рішення -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся із позовною заявою до Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату, у якій просить:

- визнати рішення відповідача від 06.04.2022 неправомірним;

- зобов`язати відповідача скасувати рішення про призов на військову службу під час мобілізації позивача як особу з інвалідністю.

Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою (вх. № 26605 від 11.04.2022), у якій просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу, військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України залучати ОСОБА_1 до несення військової служби.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи подану заяву на відповідність встановленим нормами КАС України вимогам щодо змісту і форми заяви, суд враховує таке.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову визначено у ч. 1 ст. 152 КАС України. Така заява подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана представницею позивача - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст. 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 59 КАС України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 вказаної статті).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером виданим на ведення справи в конкретному суді або довіреністю (договором про надання правової допомоги). При цьому, зазначені докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно чинності уповноваження представника на момент вчинення ним певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом делегованих повноважень. Наявність у суду належних доказів дійсної волі учасника справи на уповноваження певної особи на представництво є обов`язковим для реалізації права на звернення до суду та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 823/2373/18 та ухвалі від 07.10.2019 у справі № 562/1850/19.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що остання підписана представницею позивача - Проданець Наталією Вікторівною, на підтвердження повноважень якої не додано жодних документів.

Вказані обставини не дають можливості підтвердити повноваження адвоката на представництво інтересів заявника в Львівському окружному адміністративному суді та на підписання від імені позивача заяви про забезпечення позову.

Вищезазначене надає обґрунтовані підстави для висновку про відсутність повноважень у Проданець Н. В. на представництво інтересів ОСОБА_1 та надання позивачем права підпису заяви про забезпечення позову представниці.

Згідно із ч. 7 ст. 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 вказаного Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Виходячи із приписів ч. 7 ст. 7 КАС України щодо застосування судом закону за аналогією, підстави для повернення заяви про забезпечення позову визначаються загальними нормами статті 169 КАС України.

Ураховуючи те, що заяву про забезпечення позову підписано представницею заяви без надання документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 як представниці ОСОБА_1 , суд доходить висновку про те, що таку заяву відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України слід повернути позивачу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 55, 57, 59, 150-154, 169, 243, 248, 250, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Заяву про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою повернути ОСОБА_3 без розгляду.

2. Копію ухвали разом із заявою про забезпечення позову та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур