Справа № 120/2068/22-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 квітня 2022 р. Справа № 120/2068/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 02.02.2022 №15;

- зобов`язати відповідача 2 зарахувати позивачу до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, періоди роботи в органах податкової служби з 16.05.1995 по 16.07.2001 (Державна податкова інспекція по Хмільницькому району) та період проходження служби в армії з 21.04.1978 по 19.04.1980 та перевести його на пенсію за віком відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" з 29.01.2022 та здійснити виплату перерахованої пенсії з 29.01.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію призначену відповідно до норм ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 29.01.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до ЗУ №1058 на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу". Рішенням від 02.02.2022 №15 відповідач 1 відмовив у вказаному перерахунку у зв`язку з відсутністю стажу державної служби.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву, витребувано матеріали пенсійної справи позивача.

28.03.2022 від ГУ ПФУ у Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та вказав про наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII "Про державну службу", який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон №889-VIII).

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону №3723-VIII "Про державну службу" від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На переконання представника відповідача, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723- ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889 щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Згідно п. 3 ст. 3 Закону України "Про державну службу" №889 дія цього Закону не поширюється, зокрема, на працівників, яким присвоюються спеціальні звання.

Для зарахування до стажу державної служби періоду з 16.05.1995 по 16.07.2001 немає законних підстав.

До стажу роботи на посадах державної служби зараховано періоди роботи з 10.01.1995 по 15.05.1995 у «Державній податковій інспекції», з 29.07.2003 по 01.05.2016 у «Хмільницькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області», що складає 13 років 1 місяць 10 днів.

Позивачем надано довідку №42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Документально підтверджений стаж на посадах державної служби склав 13 років 1 місяць 10 днів, що не відповідає вимогам визначеним Законом України «Про державну службу».

Відповідно до рішення Головного управління від 02.02.2022, позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», підставою для такої відмови став той факт, що у нього відсутній необхідний стаж роботи 20 років на посадах державної служби станом на 01.05.2016.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Пенсійному фонді України та отримує пенсію за віком призначену відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

29.01.2022 ОСОБА_1 звернувся у Пенсійний фонд з заявою про переведення з пенсії за віком згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно ЗУ "Про державну службу", надавши довідку №43-Ф від 19.01.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідку №42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу, віднесених на посадах до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Рішенням ГУ ПФУ України в Донецькій області від 02.02.2022 №15 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку пенсії (переведенні на інший вид пенсії) у зв`язку з відсутністю необхідного стражу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. При цьому відповідач вказав, що згідно з п. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну службу" від 10.12.2015 №899 дія цього закону не поширюється, зокрема, на працівників, яким присвоюються спеціальні звання. Для зарахування до стажу державної служби періоду з 16.05.1995 по 16.07.2001 немає законних підстав. До стажу роботи на посадах державної служби зараховано періоди роботи з 10.01.1995 по 15.05.1995 у «Державній податковій інспекції», з 29.07.2003 по 01.05.2016 у «Хмільницькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області», що складає 13 років 1 місяць 10 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, з метою зобов`язання його зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, періоди роботи в органах податкової служби з 16.05.1995 по 16.07.2001 (Державна податкова інспекція по Хмільницькому районі) (6 років 2 місяці 1 день) та період проходження служби в армії з 21.04.1978 по 19.04.1980 (01 рік 11 місяців 30 днів) та перевести його на пенсію за віком відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" з 29.01.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом "Про державну службу" № 3723-ХІІ (далі - ЗУ № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII (далі - ЗУ №889-VIII), згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №676/4235/17.

Щодо позовної вимоги про зарахування до стажу на посадах державної служби періоду проходження позивачем військової служби в Радянській Армії у період з 21.04.1978 по 19.04.1980, суд зазначає про наступне.

Із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.08.1981 та відомостей військового квитка № НОМЕР_2 від 21.04.1978 судом встановлено, зокрема що у період з 21.04.1978 по 19.04.1980 позивач проходив строкову службу в лавах Радянської Армії, строк служби становить 01 рік 11 місяців 30 днів.

Так, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок №283 (вказаний правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №735/939/17).

Пунктом 3 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування часу військової служби з 21.04.1978 по 19.04.1980 до стажу державної служби не зважаючи на те, що така посада не віднесена до посад державних службовців.

Суд зазначає, що віднесення періоду військової служби до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, є певною соціальною гарантією військовослужбовців, а тому повинна застосовуватись поряд із положенням Закону України "Про державну службу".

Щодо позовної вимоги про зарахування до стажу на посадах державної служби періоду роботи з 16.05.1995 по 16.07.2001 у ДПІ по Хмільницькому районі, варто вказати про наступне.

Із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.08.1981 судом встановлено, зокрема що:

- у період з 10.01.1995 по 16.07.2001 позивач проходив службу в Державній податковій інспекції по Хмільницькому району, строк служби становить 6 років 6 місяців 7 днів при цьому:

- 10.01.1995 прийнятий на посаду державного податкового інспектора;

- 16.05.1995 присвоєно персональне звання інспектора ІІІ рангу податкової служби;

- 01.01.1996 переведений на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податкових розслідувань;

- 26.11.1996 у зв`язку з ліквідацією ДПС по Хмільницькому району та утворенням Хмільницької ДПА переведений на посаду начальника відділу по контролю за впровадженням ЕККА;

- 01.01.1997 переведений на посаду державного податкового ревізора-інспектора;

- 16.02.1998 Хмільницька ДПА перейменована в Хмільницьку ОДПІ Вінницької області;

- 01.12.1998 переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу примусового стягнення податків;

- 03.02.2000 присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу;

- 04.05.2000 переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу стягнення платежів до бюджету;

- 25.12.2000 переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб;

16.07.2001 звільнений з займаної посади.

Відповідачем не зараховано до стажу державної служби період з 16.05.1995 по 16.07.2001 у зв`язку з присвоєння позивачу у цей період спеціальних звань.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу" (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Частиною 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12 серпня 2012 року - Податковий кодекс України.

Пунктом 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абз. 1, 2 п. 344.1 ст.344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

В постанові від 22 жовтня 2013 року у справі № 21-340а13 (№ рішення в ЄДРСР 35667359) Верховний Суд України з посиланням на норми Закону № 509-XII вказав, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

В зазначеній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Також Верховний Суд України в постанові зазначив, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають.

Крім того, пунктом 7 частини другої статті 46 Закону №889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 (далі - Порядок № 229), які діють з 01 травня 2016 року, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Враховуючи встановлені обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що зокрема та не виключно у період з 16.05.1995 по 16.07.2001 позивач проходив службу на різних посадах в органах податкової служби, йому були присвоєні спеціальні звання, відтак зазначений період служби має бути врахований до стажу державної служби.

З огляду на мотиви прийнятого відповідачем рішення та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що спірне рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 02.02.2022 №715 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Так, з урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме перевести з пенсії за віком, обчисленої відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" з 29.01.2022, суд зазначає про наступне.

Так, з врахуванням наявності у позивача трудового стажу на державній службі станом на 01.05.2016, який зараховано відповідачем - 13 років 1 місяць 10 днів (не є спірним періодом), а також стажу за період роботи позивача з 16.05.1995 по 16.07.2001 в органі державної податкової служби, як і строку служби в армії в період з 21.04.1978 по 19.04.1980, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

У зв`язку із зазначеним, в даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період служби в лавах Радянської Армії з 21.04.1978 по 19.04.1980, та період служби в органах о органах державної податкової служби з 16.05.1995 по 16.07.2001 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII з 29.01.2022.

Разом з тим визначаючись щодо заявлених вимог в частині зобов`язання відповідача 2 здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії, варто вказати про наступне.

Так, право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язання відповідача 2 здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії, на думку суду, є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки пенсія на виконання цього судового рішення ще не перерахована.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.02.2022 №15 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди з 21.04.1978 по 19.04.1980, з 16.05.1995 по 16.07.2001 та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII з 29.01.2022.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 661,60 грн. (шістсот шістдесят одна грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батька, 8, м. Словянськ, Донецька область, 84100, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.04.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович