Справа № 640/4096/21
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/4096/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу приватного нотаріуса - державного реєстратора Гембарської Світлани Іванівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року, прийнятого у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, в справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса - державного реєстратора Гембарської Світлани Іванівни до Міністерства юстиції України, третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний нотаріус - державний реєстратор Гембарська Світлана Іванівна звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.01.2021 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 03.11.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.11.2020 за №КО-31199;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.02.2021 «Про задоволення скарги»;

- зобов`язати ДП «Національні інформаційні системи» розблокувати доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що порушення під час вчинення нею нотаріальних та реєстраційних дій від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287, №43940214 відсутні, оскільки на момент вчинення вказаних дій були відсутні арешти нерухомого майна, натомість такі дії є предметом іпотеки.

Позивач наголошує, що нею було виконано вимоги Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат», в частині проведення перевірки інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується Інформаційними довідками №144549057, №144548907, №44548685, №144548525 від 08.11.2018 та з яких вбачається, що у вказаних довідках відсутні будь-які зареєстровані арешти на квартиру, яка є предметом іпотеки.

Також, позивач вважає, що зареєстровані обтяження, а саме іпотека та обтяження іпотекою (заборона на нерухоме майно) не є підставою для відмови у вчиненні реєстраційних дій. Крім того, згода іпотекодержателя була надана - копія згоди міститься в матеріалах цієї справи, а також у Державному реєстрі. Таким чином, позивач вважає, що нею було дотримано вимог частин 4 та 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пп. 5.13 п. 5 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких Договори та державна реєстрація про наступну іпотеку вже заставленого майна можуть посвідчуватися/реєструватись за наявності згоди попередніх заставодержателів, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави/іпотеки про що вказано в договорі іпотеки в пп. 3.1.п. 3, та підтверджується підкріпленою в Державний реєстр речових прав електронною копією самої згоди іпотекодержателя.

Позивач вважає, що безпідставним та такими, що не відповідають дійсності є твердження колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, зазначені у Висновку Колегії. Оскільки в порушення п. 9 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, в Наказі не зазначено документів чи відомостей з реєстрів в обґрунтування результатів проведеної перевірки. Висновком Колегії не доведено належними та допустимими доказами факту того, що позивачем не було використано відомості з відповідних реєстрів або не здійснено пошуку у відповідних базах даних. Наявні у Висновку Колегії твердження не свідчать про те, що фактичний пошук відомостей не було зроблено. Також відсутні пояснення які наслідки і кому вони завдані. Також не зазначено будь-яких мотивів стосовно того, що вчинене порушення є грубим, а його наслідки незворотні.

Також, позивач вказує, на порушення зі сторони колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, неналежного неповідомлення приватного нотаріусу - державного реєстратора Гембарської С.І. про час та місце розгляду скарги, за результатами розгляду якого було прийнято оскаржуване рішення. Позивач наголошує, що вона не отримувала а ні копію Скарги, а ні повідомлення про розгляд Скарги. У зв`язку з чим була позбавлена права надати свої пояснення.

Позивач вважає, що телефонограма про повідомлення про час та місце засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора щодо розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03.11.2020 №1 є сумнівним доказам про належне повідомлення. Оскільки, зі змісту вказаної телефонограми, вбачається що позивача нібито було повідомлено 22.01.2021 (п`ятниця) о 17:07 год. (кінець робочого дня), що виключає у свою чергу можливість належного повідомлення, оскільки номер телефону який зазначений телефонограмі є стаціонарним номером, який знаходиться в приміщенні нотаріальної контори де проводиться нотаріальна діяльність, а таке повідомлення здійснено в не робочий час.

Позивач звертає увагу, що як вбачається із тексту оспорюваного Наказу, скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 03.11.2021 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.11.2020 за №КО-31199 та розглянута з суворим порушенням максимально допустимих строків, передбачених п. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів), а саме: лише 27.01.2021.

Також, позивач вважає, що і саму скаргу треті особи подали без дотримання строків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що мало стати підставою для відмови в її розгляді.

16.02.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника третіх осіб 2 та 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять залишити без змін оспорюване рішення та не задовольняти апеляційну скаргу позивача.

Треті особи 2 та 3 вважають, що незаконні дії позивача були в ланцюгу низки реєстраційних дії, які використовувалися в шахрайській схемі по виведенню майна у реального власника з метою збагатитися.

Що стосується доводів скаржника про подання скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без дотримання строків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» треті особи вказують, що про існування цілого ланцюгу реєстраційних дій здійснених в період існування заборони вчинення реєстраційних дій дізналися тільки 16.10.2021 (день отримання інформаційної довідки №228371438).

Треті особи 2 та 3 вказують, що в матеріалах справи наявна копія телефонограми від 25.01.2021 зі змісту якої вбачається, що Гембарська С.І. 22.01.2021 о 17:07 за номером власного телефону була повідомлена про час та місце засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора щодо розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03.11.2020 №1, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 04.11.2020 за №КО-31199. Скаржники також отримали повідомлення про час і місце розгляду скарги телефонограмою. Таку ж телефонограму було надіслано всім учасникам справи. Крім того, оголошення про засідання Комісії було опубліковано на офіційному веб- сайті Мінюсту за чотири дні до розгляду скарги, тобто у строк, встановлений Законом. Отже, наявними в матеріалах справи доказами спростовуються доводи позивача щодо неповідомлення її про час та місце розгляду скарги, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення.

Треті особи вважають, що рішення від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287, №43940214 були вчиненими за наявності записів про арешт майна, а відтак такі рішення позивача підлягали скасуванню.

22.02.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшли пояснення на відзив на апеляційну скаргу. Доводи вказаних пояснень в цілому дублюють правову позицію позивача у даній справі та зокрема висловлену в апеляційній скарзі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі рішень від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 було здійснено відступлення права вимоги щодо іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та змінено суб`єкта обтяження з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Також, позивач на підставі рішень №43941287 та №43940214 вніс записи про іпотеку №28820489 та заборону на нерухоме майно №28820280 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись, із вказаними рішеннями треті особи 2 та 3 звернулись зі скаргою від 03.11.2020 до відповідача, в якій просили:

провести перевірку правомірності прийнятого приватним нотаріусом Гембарською Світланою Іванівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43940214 від 08.11.2018 та скасувати дане рішення запис про обтяження 28820280;

провести перевірку правомірності прийнятого приватним нотаріусом Гембарською Світланою Іванівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43941287 від 08.11.2018 та скасувати дане рішення та запис про іпотеку 28820489.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.02.2021 №594/5 «Про задоволення скарги» вирішено скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково. Так, скасовано рішення від 22.08.2017 №№36748110, 36748061 та від 08.11.2018 №43941287, №43940214, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською Світланою Іванівною та тимчасово блокувано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гембарській Світлані Іванівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи протиправними висновок колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.01.2021 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 03.11.2020 та Наказ Міністерства юстиції України від 16.02.2021 №594/5 «Про задоволення скарги», позивач звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що Наказ Міністерства юстиції України від 16.02.2021 №594/5, яким скасовано рішення від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287 є обґрунтованим та не підлягає скасуванню, враховуючи допущене позивачем порушення статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Пункт 2 ч. 1 ст. 10 Закону №1952-IV визначає, що нотаріус є державним реєстратором.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначено ст. 37 Закону №1952-IV.

За приписами частин 1-3, 6, 9 ст. 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За результатами розгляду скарги МЮУ та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128).

За приписами пунктів 2-5, 9 Порядку №1128 для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Керуючись пунктами 10-14 Порядку №1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.

За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Надаючи оцінку тезі апеляційної скарги щодо порушення відповідачем обов`язку повідомлення її про розгляд скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги повідомляє особам про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково телефонограмою або засобами електронної пошти. Копії відповідної скарги надаються особам в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.

Матеріалами справи підтверджено, що оголошення про засідання Комісії було опубліковано на офіційному веб-сайті відповідача за чотири дні до розгляду скарги, тобто у строк, встановлений Законом. Також відповідач виконав обов`язок щодо додаткового повідомлення учасника ще й телефонограмою.

Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявними в матеріалах справи доказами спростовуються доводи позивача щодо неповідомлення її про час та місце розгляду скарги третіх осіб 2 та 3.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач розглянув скаргу третіх осіб 2 та 3 поза строком її подання колегія суддів зазначає наступне.

Так, треті особи 2 та 3 у скарзі від 03.11.2020 вказували, що 05.08.2020 Київський апеляційний суд прийняв постанову по справі №759/17192/18 якою визнав недійсним договір №М/1С-1К/28/2Г від 18.01.2017, укладений між ТОВ «ВІ ДІ Проджект» та ОСОБА_6 та визнав протиправним та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер №33938786 від 20.02.2017 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьевої Н.Й. про проведення державної реєстрації права власності (номер запису права власності 19099585) на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000. Як зазначають треті особи 2 та 3, вказане рішення суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали 21.09.2020, а 16.10.2020 отримали інформаційну довідку №228371438 з якої дізнались про ланцюг вчинених реєстраційних дій, зокрема дій, вчинених позивачем, в результаті яких власником квартири за адресою АДРЕСА_1 став ОСОБА_5 .

Позивач на противагу вказаного зазначає, що про наявність вчинених нею реєстраційних дій заявники знали ще під час розгляду справи №759/17192/18, оскільки в такій справі була наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на яку у своїй постанові посилається Київський апеляційний суд.

З метою перевірки вказаного, колегія суддів за допомогою Державного реєстру судових рішень, дослідила текст рішення та постанови у вказаній справі, втім такі не містять посилань на інформаційну довідку №228371438. Крім того, суд першої інстанції вірно зауважив, що позивач посилається на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка згадується в рішенні Київського апеляційного адміністративного суду по справі №759/17192/18, проте, які саме відомості зазначені в такій довідці, копію довідки з метою її дослідження не надав до матеріалів даної справи.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не доведено обставини порушення заявниками строків звернення до відповідача зі скаргою від 03.11.2020.

Щодо встановлених відповідачем порушень під час розгляду скарги, слід зазначити, що колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора прийшла до висновку, що рішення від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287, №43940214 було вчинено за наявності записів про арешт майна, а відтак такі рішення підлягали скасованню.

Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV підстави для відмови в державній реєстрації прав є наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Зі змісту інформаційних довідок, наданих позивачем та наявних в матеріалах справи від 08.11.2018 №144548685, 144548525 та від 22.08.2017 №95318296 вбачається наявність запису про обтяження на майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, вчиненого 06.03.2017 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. за номером 19332478, вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Зважаючи на вказану норму та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, враховуючи наявність обтяження на майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000) станом на дату вчинення позивачем реєстраційних дій відносно такого майна від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287, №43940214, приватний нотаріус Гембарська С.І. керуючись приписами п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV мала відмовити у вчиненні вказаних реєстраційних дій, отже, відповідач прийшов до вірного висновку про порушення позивачем Закону №1952-IV.

На виконання частин 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що Наказ Міністерства юстиції України від 16.02.2021 №594/5, яким скасовано рішення від 22.08.2017 №3674810 та №36748061 та від 08.11.2018 №43941287 прийнятий у відповідності до ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню, враховуючи допущене позивачем порушення ст. 24 Закону №1952-IV.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що решта доводів позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права та прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса - державного реєстратора Гембарської Світлани Іванівни залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан