Справа № 580/245/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року справа № 580/245/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень з 01 липня 2021 року згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 гривень з 01 липня 2021 року згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що з 01.07.2021 відповідач здійснив нарахування доплати до пенсії позивача в розмірі 4000 грн згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі Постанова № 713), однак в подальшому відповідач зазначив, що таке нарахування відбулося помилково, адже на виконання судового рішення позивачеві здійснений перерахунок пенсії, основний розмір якої збільшився на 4180,59 грн.

У грудні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення доплати до пенсії відповідно до вищевказаної постанови, однак відповідач протиправно прийняв рішення про утримання з позивача вищевказаних коштів, як помилково сплачених, з посиланням та те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/1117/18 йому здійснено перерахунок пенсії, що виключає нарахування вищевказаної доплати.

Позивач стверджує, що йому проведений перерахунок пенсії на виконання вищевказаного рішення суду з підстав подання ним додаткових документів, а не з підстав прийняття постанови уряду про щодо проведення перерахунку, що у розумінні Постанови № 713 не виключає здійснення доплати у розмірі 2000,00 грн щомісячно.

Крім того, позивач зазначає, що відшкодування надміру виплачених сум пенсії можливо у лише разі зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Наведені обставини у спірних правовідносинах відсутні.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті вказані недоліки позовної заяви.

21.02.2022 позивач подав суду уточнений позов.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

12.04.2022 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що абз. 3 п. 1 Постанови № 713 встановлено обмеження у виплаті щомісячної допалати у розмірі 2000,00 грн у разі якщо пенсія особам переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень.

Оскільки на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/1117/18, тобто після 1 березня 2018 року, позивачеві здійснено перерахунок пенсії, і її розмір збільшився більше ніж на 2000,00 грн, права на встановлення вищевказаної доплати у позивача немає. У зв`язку з цим, просив відмовити у задоволенні позову.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням відповідача від 01.07.2021 позивачеві здійснено перерахунок пенсії та нараховано доплату до неї у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Рішенням відповідача від 30.08.2021 № 219 доручено здійснити з пенсії позивача стягнення переплати пенсії, що утворилась за період з 01.07.2021 до 31.08.2021, в сумі 4000,00 грн, по 20% щомісячно до повного погашення переплати.

07.12.2021 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив провести з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн на виконання Постанови № 713 та направити на його адресу відповідне рішення.

Відповідач направив на адресу позивача лист від 31.12.2021 № 9440-9392/М-03/8-2300/21, в якому зазначив, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/1117/18, позивачеві здійснено перерахунок пенсії. Оскільки основний розмір пенсії збільшився на 4180,59 грн. тобто більше ніж на 2000,00 грн, доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713 не встановлено.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Статтею 43 Закону № 2262-XII, визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 встановлено обмеження в установленні вищевказаної доплати.

Так, у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд встановив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/1117/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2018 року на підставі поданої ним заяви від 06 лютого 2018 року та довідок від 30 січня 2018 року № 16/3-9 та № 16/3-11, виданих ліквідаційною комісією Автогосподарства УМВС, з врахуванням до складу грошового забезпечення сум матеріальних допомог, індексації, премії та премії за виконання службових обов`язків в зоні АТО, які заявник отримував протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2018 року на підставі поданої ним заяви від 06 лютого 2018 року та довідок від 30 січня 2018 року № 16/3-9 та № 16/3-11, виданих ліквідаційною комісією Автогосподарства УМВС, з врахуванням до складу грошового забезпечення сум матеріальних допомог, індексації, премії та премії за виконання службових обов`язків в зоні АТО, які заявник отримував протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення.

На виконання вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду позивачеві здійснено перерахунок пенсії відповідно до довідок від 30 січня 2018 року № 16/3-9 та № 16/3-11, виданих ліквідаційною комісією Автогосподарства УМВС, з врахуванням до складу грошового забезпечення сум матеріальних допомог, індексації, премії та премії за виконання службових обов`язків в зоні АТО, які заявник отримував протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення.

Основний розмір пенсії після перерахунку збільшився на 4180,59 грн.

Оскільки перерахунок пенсії на виконання вищевказаного судового рішення проведений після 01.03.2018 і основний її розмір після перерахунку збільшився більше ніж на 2000,00 грн, суд дійшов висновку, що позивач не має права на установлення йому доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 580/8361/21, яке набрало законної сили 16.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 30.06.2021 № 33/44/1-М-807/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Вказане рішення суду додатково підтверджує відсутність у позивача права на встановлення доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.04.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК