Справа № 580/11511/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року справа № 580/11511/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/11511/21

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Хрещатик,223, м. Черкаси, 18001, )

про скасування індивідуальних актів, ухвалив рішення.

30.12.2021 за вх. 53473/21 позивач, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, з урахуванням заяви про усунення недоліків (вх. 5801/22 від 07.02.2022) просить визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.12.2021 № 303662 та № 303663.

Ухвалою від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В обгрунтування позовних вимог (представником позивача) зазначено, що за наслідками проведення перевірки, оскаржуваними постановами до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 2х17 000,00 грн за здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія відсутня картка водія до цифрового тахографа, відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа з 15.10.2021 до 11.11.2021, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385. Позивач вважає спірні постанови протиправними, позаяк законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Позивач вважає, що здійснював внутрішнє перевезення, тому не мав обов`язку із встановлення та експлуатації тахографу, проте його транспортний засіб обладнаний тахографом. Під час перевірки 11.11.2021 порушень не виявлено згідно акту від 11.11.2021 №302688, так як графа даного акту «Під час перевірки виявлено порушення ...» не заповнена, що на переконання позивача свідчить, що під час перевірки порушень не виявлено. У ході перевірки 17.11.2021 водій пояснив посадовим особам відповідача, що 08.11.2021 у нього було викрадено такі документи: посвідчення водія, свідоцтва реєстрації на автомобіль та напівпричіп, чіп-карту водія, що 10.11.2021 були повернені анонімно за винагороду, але чіп-карта була "сильно" пошкоджена. 10.11.2021 була подана заява на видачу, заміну або оновлення карти водія за № НОМЕР_2 в ДП «ДержавтотрансНДІпроект». Водій ОСОБА_2 дотримувався вимог пункту 3.3 Інструкції №385, записуючи на роздруківці до цифрового тахографа дані щодо режиму роботи та відпочинку за вказані дні, що "показав" перевіряючим. За відсутності порушень, просив задовольити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, 08.04.2022 подав до суду відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позову, позаяк за результатами здійснення рейдової перевірки встановлено здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженого наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, про що складено акти проведення перевірки, водій з даним актом ознайомився під підпис та надав власні пояснення щодо перевезення вантажів в межах України та про справність тахографа. Заперечення позивача, що в акті незаповнена графа «під час перевірки виявлено порушення» не дає підстави вважати про відсутність порушень, позаяк у цьому ж акті у графі «у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначені вищевказані порушення. Вимоги Положення №340 поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами, відповідно до пункту 6.1 якого вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 т повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Положення Інструкції №385 поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами незалежно від того чи здійснюють вони міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення. Відповідач вважає, що позивач повинен виконувати вимоги пункту 6.1. Положення №340, водій повинен дотримуватись вимог п. 3.3 Розділу III Інструкції №385. Посилання позивача про дотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.3.3. Інструкції №385 щодо заповнення "від руки" на роздруківці до цифрового тахографа даних щодо режиму роботи та відпочинку не можуть бути взяті до уваги, позаяк позивачем не надано жодного доказу, що би свідчив про дотримання вимог законодавства. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Суд встановив, що: 1) на підставі направлення на рейдову перевірку від 08.11.2021 №015053 службовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 11.11.2021 на а/д М-03 Київ-Харків 471км здійснено перевірку транспортного засобу марки марки DAF, р.н. НОМЕР_3 , що відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_4 напівпричіп НОМЕР_5 належать ОСОБА_1 (водій - ОСОБА_2 ). За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки від 11.11.2021 №302688, де зафіксовані порушення відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки даних роботи тахографа з 15.10.2021 до 11.11.2021. Водій ОСОБА_2 не використовує особисті картки водія, передбаченої п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 або бланку підтвердження діяльності водія. У графі пояснення водія про причини порушень зазначено - автомобіль перевозить вантажі по Україні. Тахограф справний, роздруківку робить. Водієм ОСОБА_2 проставлено власний підпис про ознайомлення із Актом; 2) на підставі направлення на рейдову перевірку від 15.11.2021 №010681 службовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 17.11.2021 на а/д М-06 Київ-Чоп 756км+800м здійснено перевірку транспортного засобу марки марки DAF XF 105.510/Schmitz sko 24, р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_6 , що відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_7 належать ОСОБА_1 (водій - ОСОБА_2 ). За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки від 17.11.2021 №283792, де зафіксовані порушення відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу без документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність картки водія до цифрового тахографа за 16.11.2021-17.11.2021, неоформлена товарно-транспортна накладна від 16.11.2021 №ЛФ200095853 - відсутній код платника податків згідно з ЄДР в автомобільного перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача та замовника транспортних послуг. У графі пояснення водія про причини порушень зазначено - автомобіль здійснює (створює) внутрішні перевезення вантажів. Згідний, що картка відсутня. Водієм ОСОБА_2 проставлено власний підпис про ознайомлення із Актом.

30.11.2021 Державною службою України з безпеки на транспорті (Центральне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки) видано повідомлення про розгляд справи за наслідками здійснення 11.11.2021 та 17.11.2021 державного контролю на автомобільному транспорті - на 21.12.2021.

21.12.2021р. Центральним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки прийнято: постанову №303662 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 17000,00 грн та постанову №303663 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 17000,00 грн.

Вважаючи оскаржувані постанови протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III). Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно зі статтею 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, забезпечувати безпеку дорожнього руху. Згідно з частиною другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно з п. 2 Порядку №1567 державному контролю належать усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Відповідно до п. 20 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку №1567). Згідно з пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Згідно з пунктом 1.2,1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) передбачено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. У разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Системно проаналізувавши зміст правового регулювання відносин згідно з пунктом 6.1 Положення №340 та пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 встановлено, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, у разі використання цифрового тахографа водій транспортного засобу використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом чи має роздруківку даних роботи тахографа, тому водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Позивач у обгрунтування позову зазначає, що «...здійснював внутрішнє перевезення, відтак не мав обов`язку по встановленню та експлуатації тахографу...». Надавши оцінку твердженню позивача відповідно до вимоги пункту 6.1 Положення №340 та пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385, що застосовуються до позивача у спірних правовідносинах безвідносно до типу здійсненого перевезення (внутрішнє чи міжнарожне), суд відхиляє посилання позивача як необгрунтоване.

Враховуючи принцип превалювання змісту на формою у контексті оцінки окремих дефектів оформлення документів перевірки, зважаючи на доводи позивача, що в Акті перевірки від 11.11.2021 №302688 незаповнена графа «під час перевірки виявлено порушення» свідчить про відсутність порушень, суд вважає непереконливими, позаяк в акті у графі «у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» міститься вичерпний перелік встановлених порушень.

Позивач в обгрунтуванні позову вказує, що 08.11.2021 у водія було викрадено документи, зокрема чіп-карту водія, проте у подальшому (10.11.2021) останні були повернуті анонімно за винагороду, але чіп-карта була пошкоджена, у зв`язку із чим водій ОСОБА_2 записував на роздруківці до цифрового тахографа дані щодо режиму робота та відпочинку за вказані дні, які безпідставно не взято посадовими особами Укртрансбезпеки до уваги під час прийняття індивідуальних актів.

Оцінюючи докази, твердження позивача і доводи відповідача, суд врахував, що згідно Акту перевірки від 11.11.2021 №302688 в ході перевірки дотримання позивачем законодавства про транспорт встановлено 11.11.2021 відсутність (на момент перевірки): роздруківки даних роботи тахографа з 15.10.2021 до 11.11.2021, позаяк водій ОСОБА_2 не використовує особисті картки водія передбаченої п.3.3 Інструкції №385 або бланку підтвердження діяльності водія, тому у графі пояснення водія про причини порушень зазначено - «автомобіль перевозить вантажі по Україні. Тахограф справний, роздруківку робить». Встановлені у Акті перевірки обставини вказують на те, що водій під час перевірки 11.11.2021 не повідомляв посадових осіб Укртрансбезпеки про викрадення та подальше повернення пошкодженої чіп-карти (відповідних доказів на підтвердження обставин та/або витягів з державних реєстрів не надав), під час перевірки у водія були відсутні роздруківки даних роботи тахографа з 15.10.2021 до 11.11.2021.

Суд зазначає, що доводи позивача про те, що водій ОСОБА_2 під час проведення перевірки надав посадовим особам роздруківку до цифрового тахографа із записаними (від руки) даними щодо режиму робота та відпочинку за вказані дні не підтверджено належними і допустимими доказами, що не наявні у матеріалах справи (не надано доказів на підтвердження обставин викрадення/пошкодження чіп-карти водія на які посилається позивач у обгрунтуванні позову).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З огляду на відсутність належних доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем у позові, суд доходить висновку про їх необгрунтованість.

Беручи до уваги, що під час перевірки посадовоми особами Укртрансбезпеки встановлено відсутність роздруківки даних роботи тахографа з 15.10.2021 до 11.11.2021 та не використання водієм особистих карток водія, що є обов`язковими під час перевезення вантажу у спірних правовідносинах, суд доходить висновку, що оскаржуваний індивідуальний акт від 21.12.2021 - постанова №303663 про застосування адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 17000,00 грн на підставі Акта проведення перевірки від 11.11.2021 №302688 службовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнятий відповідачем у межах повноважень, у порядку та у законний спосіб.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час оформлення товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Встановлене посадовими особами Укртрансбезпеки неналежне оформлення товарно-транспортної накладної від 16.11.2021 №ЛФ200095853: відсутній код платника податків згідно з ЄДР в автомобільного перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача та замовника транспортних послуг підтверджено аналізом форми і змісту вказаної ТТН під час вирішення спору, розгляду справи.

Під час перевірки правомірності прийняття відповідачем постанови від 21.12.2021 №303662 судом враховано, що цей індивідуальний акт прийнято з підстав недооформлення товарно-транспортної накладної від 16.11.2021 №ЛФ200095853 через відсутній код платника податків згідно з ЄДР та у зв`язку із відсутністю картки водія до цифрового тахографа за 16.11.2021-17.11.2021, що встановлено у акті перевірки від 17.11.2021 №283792 службовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. Суд врахував, що у графі пояснення водія про причини порушень зазначено - «автомобіль створює внутрішні перевезення вантажів. Згідний, що картка відсутня», що свідчить про визнання водієм обставини відсутності на момент перевірки обов`язкового документа для водія, що і стало однією із підстав для застосування відповідальності - штрафної санкції. Оскільки доводи позивача щодо протиправності постанов пов`язані подібними аргументами, інших мотивів не окреслено і доказів порушення процедури прийняття оскаржуваних постанов не надано, то суд доходить висновку про правомірність постанови від 21.12.2021 №303662.

Суд, на підставі оцінених доказів сукупно, системного аналізу законодавства України дійшов висновку, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт є доведеними відповідачем, позовні вимоги є необгрунтованими, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5- 16, 77, 241-246, 255, 258, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 );

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001, )

Судове рішення складене 08.04.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА