Справа № 420/16204/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова до ОСОБА_1 в прохальній частині якого позивач просить суд:

Стягнути ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок витрат пов`язаних з її навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 86500,40 грн., які перерахувати на р/р НОМЕР_1 МФО 820172, код 08183359 в ГУДКУ у м. Київ, якій належить Житомирському військовому інституту ім. С.П. Корольова.

05.10.2021 року ухвалою суду адміністративний позов повернуто позивачеві.

07.12.2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду року, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року скасовано.

14.02.2022 року ухвалою суду відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що 01.03.2021 року наказом начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова № бдск (по особовому складу) солдата військової служби за контрактом курсанта 101 навчальної групи І) навчального курсу факультету технічних видів розвідки ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів військового інституту у зв`язку небажанням продовжувати навчання та звільнену з військової служби у запас за пунктом «ж» у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Відповідач, всупереч вимог ст. 526 ЦК України порушила умови контракту та відповідно до ст. 623 ЦК України повинна відшкодувати Житомирському військовому інституту завдані збитки. Витрати пов`язані з утриманням військовослужбовця строкової служби складають 90444 грн. 40 коп., що підтверджується розрахунком відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі, складеного на підставі довідок Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова. Станом на 29.06.2021 року відповідачем в рахунок сплати заборгованості здійснено оплату грошових коштів на загальну суму 3944,00 грн. Станом на 3 липня 2021 року відповідачем повного відшкодування збитків не здійснено.

Суд зазначає, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі направлено на адресу відповідача, що зазначена у позові.

Також, про розгляд справи відповідачку повідомлено через оголошення по адміністративній справі на офіційному сайті Одеського окружного адміністративного суду.

Проте, відповідачем, у встановлений ухвалою суду строк не надано до суду відзив на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

02.09.2020 року між Міністерством оборони України, в особі начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова Левченка О.В., укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, , який набрав чинності 02.09.2020 року відповідно до наказу начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова від 02.09.2020 року № 198.

Пунктом 1 контракту від 02.09.2020 року передбачено, що курсант зобов`язується відшкодувати Міністерству оборони України втрати» пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі достроковою розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою, статті 25 3акону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

16.02.2021 року відповідачкою подано рапорт з проханням про відрахування з навчального закладу, у зв`язку із небажанням продовжувати навчання.

01.03.2021 року наказом МОУ № 6 ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби у запас п.п. «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

01.03.2021 року ОСОБА_1 , ознайомлена з витягом з розрахунком на відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі.

01.03.2021 року ОСОБА_1 , подала рапорт, за яким зазначила, що зобов`язується щомісяця відшкодовувати витрати на утримання у ВНЗ у сумі 2000 грн щомісяця до погашення повної заборгованості.

Відповідно до довідки № 519/2424 від 14.07.2021 року ОСОБА_1 , протягом року сплачено 3944,00 грн.

Станом на 14 липня 2021 року рахується заборгованість в сумі 86500,40 грн.

Відповідно до довідки про відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 , залишок боргу на серпень 2021 року складає 85500,40 грн (а.с.66).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон-2232), «Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок 964), та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону-2232 початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до частини 10 статі 25 Закону-2232, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (серед іншого), відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3-5 Порядку 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У свою чергу, на виконання п. 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Пунктом 1 контракту від 02.09.2020 року передбачено, що курсант зобов`язується відшкодувати Міністерству оборони України втрати» пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі достроковою розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою, статті 25 3акону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, укладаючи контракт про проходження військової служби (навчання) відповідачка засвідчила своїм підписом наявність у неї обов`язку щодо відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Суд зазначає, що і нормами законодавства і укладеними між сторонами контрактом від 02.09.2020 року передбачено обов`язок особи відшкодувати кошти, пов`язані з утримання у вищому навчальному закладі.

Станом на час розгляду справи з матеріалів справи встановлено, що сума заборгованості ОСОБА_1 , станом на серпень 2021 року складає 85500,40 грн. (а.с.66), а не 86500,40 грн. як вказує позивач станом на липень 2021 року.

З довідки про відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 , вбачається, що загальна сума боргу складала 904444,40 грн. При цьому, відповідачкою в березні 2021 року сплачено 2000,0 грн, в квітні 2021 року 444,00 грн, в травні 2021 року 1500,00 грн, та в серпні 2021 року 1000,00 залишок боргу на серпень 2021 року (а.с.66).

Отже, належна до стягнення сума заборгованості відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 , склала 85500,40 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов Одеського державного університету внутрішніх справ належить до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відсутні, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок витрат пов`язаних з її навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 85500,40 грн, які перерахувати на р/р НОМЕР_1 МФО 820172, код 08183359 в ГУДКУ у м. Київ, якій належить Житомирському військовому інституту ім. С.П. Корольова.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Житомирський військовий інститут ім. С.П. Корольова (пр.-кт. Миру, 22, м. Житомир, 10023, ).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 14 квітня 2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо