Справа № 560/3818/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3818/22
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 22.02.2022, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування при призначенні пенсії періодів роботи у філіалі 2-го тролейбусного парку державного унітарного підприємства «Мосгортранс» з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 37.09.2013 та довідки від 07.07.2016, виданої державним унітарним підприємством "Мосгортранс"; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 03 листопада 2021 року з врахуванням періодів роботи у філіалі 2-го тролейбусного парку державного унітарного підприємства «Мосгортранс» з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 27.09.2013 та довідки від 07.07.2016, виданої державним унітарним підприємством "Мосгортранс".

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 03.11.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо зарахування до стажу роботи періодів роботи з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 27.09.2013 водієм тролейбусу у філіалі 2-го тролейбусного парку ДУП «Мосгортранс» в Російській Федерації, та врахування при призначенні пенсії заробітної плати, яку позивач отримував у ці періоди роботи. Відповідач листом від 17.11.2021 повідомив, що зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється згідно вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилась трудова діяльність. У довідці про заробітну плату від 07.07.2016, виданій ДУП «Мосгортранс», зазначено, що з нарахованих сум проводились відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації, однак у копіях особових рахунків у розділі «утримання» відсутня інформація про відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації, що не підтверджує достовірність видачі вказаної довідки. Вважає відмову головного управління протиправною, оскільки періоди роботи позивача у філіалі 2-го тролейбусного парку ДУП «Мосгортранс» підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача. Натомість, відмова у зв`язку із не підтвердженням сплати страхових внесків є протиправною, оскільки обов`язок по сплаті таких внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, є протиправною, оскільки такі вимоги покладено на страхувальника.

Відповідно до ухвали від 03.03.2022, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 01.09.2014 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 27.09.2013 останній працював водієм тролейбусу у філіалі 2-го тролейбусного парку ДУП «Мосгортранс» (м. Москва, Російська Федерація).

3 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо зарахування до стажу роботи періодів роботи в Російській Федерації, які підтверджені записами у трудовій книжці, та врахування при призначенні пенсії заробітної плати, яку отримував у ці періоди роботи.

Відповідач листом від 17.11.2021 повідомив, що у довідці про заробітну плату від 07.07.2016, виданій ДУП «Мосгортранс», зазначено, що з нарахованих сум проводились відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації, однак у копіях особових рахунків у розділі «утримання» відсутня інформація про відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації, що не підтверджує достовірність видачі вказаної довідки. Тому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 27.09.2013 водієм тролейбусу у філіалі 2-го тролейбусного парку ДУП «Мосгортранс».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004).

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.10 Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно з п. 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Щодо неврахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів роботи з 22.03.2005 по 21.03.2006; з 22.06.2006 по 07.12.2006; з 19.12.2007 по 13.04.2009; з 23.11.2009 по 11.12.2009; з 06.04.2010 по 24.02.2011; з 16.04.2011 по 14.03.2012; з 10.04.2012 по 17.02.2013; з 20.03.2013 по 27.09.2013, суд зазначає, що записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 виданої 22.07.1983 стверджено прийоми на роботу на підставі наказів та відповідні звільнення з роботи, тому у відповідача відсутні підстави для неврахування зазначених періодів роботи.

Суд враховує, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 (адміністративне провадження № К/9901/24469/18).

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною 13.03.1992 року, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Відповідно до довідки від 07.07.2016, виданої державним унітарним підприємством "Мосгортранс" (Російська Федерація) зі всіх сум, нарахованих ОСОБА_1 , проведено відрахування в пенсійний фонд проводилися по встановленим тарифам.

Крім цього, суд враховує, що до 01.01.2010 громадяни України, які мали статус тимчасово перебуваючих на території Російської Федерації не були застрахованими особами по обов`язковому пенсійному страхуванні. Таким чином, страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування з виплат на користь позивача не нараховувалися, у зв`язку із відсутністю такої вимоги в законодавстві Російської Федерації.

З вищенаведених підстав, посилання відповідача на відсутність внесків та на правомірність незарахування періодів роботи позивача, є безпідставним.

Разом з тим, суд враховує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено запит щодо перевірки довідки від 07.07.2016, виданої державним унітарним підприємством "Мосгортранс", або підтвердження її первинними документами. Проте відповіді станом на момент розгляду справи судом першої інстанції на цей запит ще не надходило.

Отже враховуючи відсутність матеріалів перевірки (підтвердження) довідки про заробітну плату первинними документами, суд вважає, що відповідач правомірно не врахував довідку про заробітну плату від 07.07.2016, видану державним унітарним підприємством "Мосгортранс" Російської Федерації за період роботи з 2005 року по 2013 рік, як того вимагає ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, також частково довів, що діяв у межах закону при обчислені страхового стажу позивача та розміру пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області періодів роботи ОСОБА_1 з 22.03.2005 по 21.03.2006, з 22.06.2006 по 07.12.2006, з 19.12.2007 по 13.04.2009, з 23.11.2009 по 11.12.2009, з 06.04.2010 по 24.02.2011, з 16.04.2011 по 14.03.2012, з 10.04.2012 по 17.02.2013 та з 20.03.2013 по 27.09.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 03.11.2021 перерахунок та виплату (з врахуванням виплачених сум) призначеної ОСОБА_1 пенсії, з врахуванням до страхового стажу періодів роботи з 22.03.2005 по 21.03.2006, з 22.06.2006 по 07.12.2006, з 19.12.2007 по 13.04.2009, з 23.11.2009 по 11.12.2009, з 06.04.2010 по 24.02.2011, з 16.04.2011 по 14.03.2012, з 10.04.2012 по 17.02.2013 та з 20.03.2013 по 27.09.2013.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 квітня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович