Справа № 460/10702/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2022 року м. РівнеСправа №460/10702/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДемидівської селищної ради
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Демидівської селищної ради (далі - відповідач), у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність щодо нерозгляду на засіданні сесії селищної ради та неприйняття наслідками такого розгляду клопотання позивача від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, що розміщена на території Демидівської селищної ради;

зобов`язати відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні клопотання позивача від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, що розміщена на території Демидівської селищної ради та прийняти відповідне рішення згідно зі ст. 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2021 вона звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (в межах норм безоплатної приватизації) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, що розміщена на території Демидівської селищної ради. Проте, листом від 03.06.2021 №03-13/1388 відповідач повідомив, що Демидівська селищна рада не може надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На момент звернення до суду з позовом рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) бажаної земельної ділянки, про відмову у його наданні, з викладом підстав для відмови, відповідачем не приймалося. Вважає такі дії відповідача такими, що суперечать ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 04.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що відповідь, надана у листі від 03.06.2021 №03-13/1388 була проміжною та інформативною, так як подана заява знаходилась на розгляді та вивченні у відділі земельних відносин Демидівської селищної ради. За результатами вивчення заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у власність розгляд даної заяви включено у порядок денний чергової сесії Демидівської селищної ради на 06.10.2021 та підготовлено проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в с. Солонів Дубенського району Рівненської області».

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

12.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до Демидівської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території населеного пункту села Солонів Демидівської об`єднаної територіальної громади для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (а.с. 11).

До заяви ОСОБА_1 долучила: копію паспорта (а.с.7-9); копію ідентифікаційного коду (а.с.10); викопіювання з графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.12).

Демидівська селищна рада листом від 03.06.2021 №03-13/1388 повідомила позивача, що згідно з наданим викопіюванням дана земельна ділянка за схемою роздержавлення та приватизації колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького знаходиться на землях, які передбачені для створення громадських пасовищ та на даний час використовується жителями с. Солонів як ділянка для сінокосіння та випасання худоби. Враховуючи вищевказану схему, раціональність перспективного використання даної земельної ділянки, а саме створення громадського пасовища та враховуючи фактор того, що на території с. Солонів відсутні інші земельні ділянки, які могли б використовуватися для сінокосіння та випасання худоби, Демидівська селищна рада не може надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.13).

Вважаючи поведінку відповідача щодо нерозгляду на засіданні найближчої сесії селищної ради клопотання від 12.05.2021 та неприйняття наслідками такого розгляду відповідного рішення протиправною бездіяльністю, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) (ч. 2 ст. 121 ЗК України).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною першою статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суду слід з`ясувати, зокрема, чи дії Демидівської селищної ради в спірній ситуації вчинені в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також, чи були вчиненні пропорційно, розумно та своєчасно.

Засади організації та діяльності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон 280/97-ВР).

Згідно з частиною першою статті 46 Закону 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин (пункт 34).

Частинами першою та другою статті 59 Закону 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що на час пред`явлення позивачем цього позову (30.07.2021) клопотання позивача від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, що розміщена на території Демидівської селищної ради, не розглядалося відповідачем на сесіях селищної ради.

Однак, листом від 03.06.2021 №03-13/1388 Демидівська селищна рада повідомила позивача про неможливість надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки.

Суд зазначає, що за змістом частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже стаття 118 ЗК України покладає на відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, обов`язок прийняти в місячний строк певне рішення за наслідками розгляду клопотання заявника - надати дозвіл або відмовити у його наданні, з викладом підстав для відмови.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку, що відповідачем не було прийнято на пленарному засіданні селищної ради в місячний строк рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, що розміщена на території Демидівської селищної ради, або про відмову у його наданні, з викладом підстав для відмови.

Нерозгляд органом місцевого самоврядування поданого позивачем клопотання у встановлений законом строк та неприйняття за наслідками такого розгляду певного рішення й зумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного урядування".

Принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Суд вважає необхідним зазначити, що законодавцем чітко окреслені строки розгляду уповноваженим суб`єктом владних повноважень клопотання зацікавленої особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з прийняттям відповідного рішення, а саме встановлено обов`язок вчинити такі дії у місячний строк.

Отже, позивач, звернувшись до відповідача з відповідним клопотанням, в силу приписів статті 118 Земельного кодексу України, має право на своєчасність розгляду органом місцевого самоврядування її клопотання про надання відповідного дозволу.

Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач означеного обов`язку не дотримався, своєю пасивною поведінкою порушив встановлений законом строк розгляду поданих позивачем документів, чим допустив у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність.

За таких обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду на засіданні сесії селищної ради клопотання позивача від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у строк, визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України. Отже, позов в цій частині позовних вимог слід задовольнити.

Також судом встановлено, що після звернення позивача до суду з цим позовом розпорядженням Демидівського селищного голови від 21.09.2021 № 120 на 06 жовтня 2021 року скликано 11 сесію 8 скликання Демидівської селищної ради, на розгляд якої винесено питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в с. Солонів Дубенського району Рівненської області (а.с.22-23).

Рішенням Демидівської селищної ради від 06.10.2021 №1471, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відмовлено у наданні гр. ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (пасовища), для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Демидівської селищної ради в с. Солонів Дубенського району Рівненської області, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка використовується жителями с. Солонів як громадське пасовище відповідно до проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького (а.с.33).

Суд зауважує, що вищевказане рішення відповідача не є предметом судового спору в цій справі та судом на відповідність критеріям правомірності не оцінюється.

Таким чином, оскільки відповідачем розглянуто клопотання позивача від 12.05.2021 на пленарному засіданні 06.10.2021 та прийнято відповідне рішення, то позов в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Також суд вважає, що розгляд на сесії Демидівської селищної ради клопотання позивача з прийняттям відповідного рішення з порушенням встановленого законом строку не призводить до повного відновлення права позивача на своєчасний розгляд поданого ним клопотання з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відтак відсутні підстави для застосування приписів п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Демидівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Демидівської селищної ради щодо нерозгляду на засіданні сесії селищної ради клопотання ОСОБА_1 від 12.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у строк, визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Демидівської селищної ради судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Демидівська селищна рада (вул. Миру, буд. 21, смт Демидівка, Дубенський район, Рівненська область, 35200, ЄДРПОУ/РНОКПП 04386321)

Повний текст рішення складений 31 березня 2022 року.

Суддя Н.О. Дорошенко