Справа № 560/18877/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в податковій службі з 08.09.1992 року по 04.11.2015 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 01.11.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_2 , з 15.11.2021 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу " № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку зазначеного у довідці Чемеровецької селищної ради № 66 від 08.11.2021 року "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ( посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)", та Довідки № 67 від 08.11.2021 виданої Чемеровецькою селищною радою "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає державної служби".

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив вказує, що 15.11.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення із пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №79 від 22.11.20121 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви. Рішення мотивоване тим, що згідно трудової книжки позивав, посади на яких він працював не відносяться до категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним і просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.04.2022 витребувано у позивача докази.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що такого виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено. Вказано, що позивач 09.09.1992 прийнятий на посаду інспектора у відділ оподаткування населення Державної податкової інспекції по Чемеровецькому району, згідно запису №9 06.09.1994 присвоєно спеціальне звання інспектора ІІ рангу податкової служби, та в подальшому було присвоєно інші спеціальні звання. При цьому 27.06.2013 переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору доходів і зборів з фізичних осіб Чемеровецького відділення Городоцької ОДПІ головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, присвоєно 13 ранг державного службовця (запис №33 та 34 трудової книжки серія НОМЕР_1 від 01.08.1962). 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу та в подальшому присвоєно інші спеціальні звання. Враховуючи зазначене, періоди роботи з 27.06.2013 по 31.12.2013 на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору доходів і зборів з фізичних осіб Чемеровецького відділення Городоцької ОДПІ головного управління Міндоходів у Хмельницькій області зараховано до стажу державної служби. Однак, період з 08.09.1992 по 26.06.2013 та з 01.01.2014 по 04.11.2015 на відповідних посадах в державній податковій службі, коли позивачу були присвоєні спеціальні звання, не підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону №889 його дія не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб органів місцевого самоврядування. Зазначає, що з 04.07.2001 посади селищних і сільських голів віднесені до посадових осіб місцевого самоврядування, а не відповідних посад державних службовців.

До стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII, не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування, зокрема з 05.11.2015 по 01.11.2021 на посаді Свіршковецького сільського голови.

Також відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений строк не скористалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 15.11.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця у відповідності до вимог п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ (надалі - Закон № 889-VІІІ) та вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (надалі - Закон № 3723-ХІІ).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Рішенням № 79 від 22.12.2021 відмовив у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії по інвалідності державного службовця мають право особи, які на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ:

- мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Також Співвідповідач повідомив, що відповідно до ст.. 90 Закону № 889-УІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Співвідповідач розглянув надані мною документи та повідомив, що посади на яких працював Позивач, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1987 р. не відносяться до категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ ( зі змінами) та актами Кабінету Міністрів.

Листом від 08.12.2021 позивача повідомлено про те, що позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок про заробітну плату від 08.11.2021 №66, №67, виданих Чемеровецькою селищною радою, оскільки нормами Закону № 889-VIII не передбачено призначення даного виду пенсії.

Зазначено, що станом на 01.05.2016 позивач працював на посаді Свіршковецького сільського голови, яка не є посадою, віднесеною до відповідних категорій посад державних службовців.

Вказано, що, згідно записів трудової книжки позивач не працював на посадах, які відносяться до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723. Зазначеною статтею визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії державних службовців нових посад провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Службовцям, які займали посади, віднесені до категорій посад державної служби, встановлювався відповідний ранг.

Періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Вважаючи, що прийняте рішення щодо відмови про переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу" є незаконним і таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, а саме у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Крім цього, згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст. 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу, радник податкової служби III рангу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Отже, період роботи позивача в органах державної податкової служби з 09.09.1992 по 26.06.2013 та з 01.01.2014 по 04.11.2015 зараховується до стажу державної служби. Період з 27.06.2013 по 31.12.2013 зараховано до стажу державної служби позивача відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.12.2021.

Щодо зарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 05.11.2015 по 01.11.2021.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок №283).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, четверта категорія - посади селищних і сільських голів та п`ята категорія - посади старост.

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

Враховуючи наведене, період роботи позивача з 05.11.2015 по 01.11.2021 на посаді Свіршковецького сільського голови та старости сіл Свіршківці, Заліся, Демків підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області помилково вказує про те, що станом на 01.05.2016 року позивач не працював на посаді державного службовця.

Отже, стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років, він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Стосовно інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно зі ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією - для осіб з інвалідністю II та III груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Станом на 1 травня 2016 позивач займав посаду перебував на державній службі (як встановлено вище).

Таким чином, позивач є інвалідом ІІ групи та має стаж на посаді державної служби понад 10 років, що є необхідним для призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що рішення головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № від 22.11.2021 (яким відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки відсутній стаж на посаді державної служби), є протиправним та підлягає скасуванню в частині не зарахування позивачу до стажу державної служби періоди роботи з 09.09.1992 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 04.11.2015, з 05.11.2015 по 01.11.2021.

При цьому, у спірному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправним рішення, а не відмови у призначенні пенсії, оскільки така відмова оформлена відповідним рішенням.

Стосовно аргументів пенсійного органу про те, що позивач не досягнув 62-річного віку, то Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 13 лютого 2019 року по зразковій справі №822/524/18 зазначила, що такі доводи необґрунтовані. Суд виходив з того, що закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому зазначив, що орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для пенсіонера тлумаченню законодавства України.

Аналогічна правова позиція також зазначена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №687/545/17.

В той же час суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Відповідно до довідки Чемеровецької селищної ради №65 від 06.04.2022 вказано, що з 28.12.2016 згідно рішення першої сесії VII скликання від 27.12.2016 №10-1/2016 ОСОБА_1 виконував обов`язки старости у селах Свіршківці, Демківці, Залісся Чемеровецької селищної ради, вище зазначену посаду обіймає по даний час.

Позивач на час звернення до пенсійного органу із заявою від 15.11.2021 перебував на державній службі. Зазначена обставина залишилась поза увагою відповідача.

Як наслідок, позивачем не було дотримано такої умови для призначення пенсії по інвалідності згідно ст.37 Закону №3723-XII, як припинення державної служби.

Тому в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 15.11.2021 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" слід відмовити.

Стосовно доводів відповідача про те, що постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 не передбачено форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII "Про державну службу", а саме: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Вказана постанова визначає форми довідок для призначення пенсії, без визначення її видів. Отже, позивачем надано пенсійному органу довідки про складові заробітної плати затвердженого зразка, передбаченого постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Отже, позивачем було подано пенсійному органу належні довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності. Проте визначальним у такому випадку є те, що позивачем не було припинено проходження державної служби.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.11.2021 №79 в частині не зарахування до стажу державної служби періоди роботи з 09.09.1992 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 04.11.2015, з 05.11.2015 по 01.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 09.09.1992 по 26.06.2013, з 01.01.2014 по 04.11.2015 в органах податкової служби, з 05.11.2015 по 01.11.2021 в органах місцевого самоврядування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 квітня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м.Одеса,65107 , код ЄДРПОУ - 20987385)

Головуючий суддя П.М. Майстер