Справа № 540/2720/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/2720/21
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Дата і місце ухвалення 04.10.2021р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 жовтня2021 року по справі №540/2720/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у зарахуванні до страхового стражу позивача періоду роботи в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Крим "Джанкойська центральна районна лікарня" з січня 2014 року по вересень 2017 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Крим "Джанкойська центральна районна лікарня" з січня 2014 року по вересень 2017 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи судове рішення не врахував, що вона ні зі своєї вини опинилася на тимчасово окупованій території, та у зв`язку виховуванням трьох дітей не могла тривалий період залишити її. Вважає, що у даній ситуації суд мав застосовувати загальні принципи «Намібійські винятки», сформульовані Міжнародним судом ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позов.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 04 серпня 2017 р. ОСОБА_1 взято на облік в Управлінні соціального захисту населення, як внутрішньо переміщену особу (а.с.8).

У квітні 2021р. позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою, в якій просила зарахувати до страхового стажу період роботи в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Крим «Джанкойська ЦРЛ» з січня 2014 року по вересень 2017року.

Листом від 21.04.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовило позивачу у задоволенні поданої заяви, посилаючись на відсутність в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації щодо сплати лікарнею страхових внесків за відповідний період.

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу в зарахуванні до страхового стажу вказаний вище період, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо сплати у спірний період Державним бюджетним закладом охорони здоров`я Республіки Крим «Джанкойська ЦРЛ» страхових внесків відносно позивача, підстави для зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача, відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом..

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства свідчить, що однією з обов`язкових умов для включення періоду роботи особи до її страхового стажу є сплата страхувальником страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок за певний період.

З матеріалів справи вбачається, що у період з січня 2014 року по вересень 2017 року ОСОБА_1 працювала в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Крим "Джанкойська центральна районна лікарня", що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містить інформації про сплату страхувальником відносно позивача страхових внесків за період з січня 2014 року по вересень 2017 року .

Враховуючи, що з січня 2014 року по вересень 2017 року ОСОБА_1 працювала у закладі охорони здоров`я, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, який в установленому законом порядку не сплачував до пенсійного органу страхові внески, судова колегія вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області обґрунтовано відмовило позивачу у зарахуванні до його страхового стражу період роботи в Державному бюджетному закладі охорони здоров`я Республіки Крим "Джанкойська центральна районна лікарня" з січня 2014 року по вересень 2017 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Також, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтованого не застосував у спірних правовідносинах загальні принципи «Намібійські винятки», сформульовані Міжнародним судом ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, оскільки у даному випадку надані позивачем документи підтверджують лише період роботи позивача у закладі охорони здоров`я, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, однак не підтверджують факт сплати таким закладом страхових внесків за вказаний період, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311,315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 жовтня2021 року по справі №540/2720/21, - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук