Справа № 816/3731/14
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 квітня 2022 року

Київ

справа №816/3731/14

адміністративне провадження №К/9901/44966/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14

за позовом Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ :

Полтавська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області у вересні 2014 року звернулася до адміністративного суду з позовом до Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" про стягнення податкового боргу в сумі 153 345 204,79 грн.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 18.07.2017 адміністративний позов залишив без задоволення.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 05.02.2018 залишив постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області- залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року - залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року повернуто без розгляду заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року та постанови Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №816/3731/14, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року.

Ухвала про повернення без розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови обґрунтована неповажністю причин пропуску заявником строку звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2017, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 та постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №816/3731/14.

Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року, податковий орган звернувся з касаційною скарго до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 816/3731/14.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду до початку судового засідання Головне управління ДПС у Полтавській області подало до суду заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14.

У вказаній заяві податковий орган зазначає, що судді Дашутін І.В., Шишов О.О., Яковенко М.М.. приймали участь у розгляді вказаної справи №816/3731/14 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області- залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року, а отже відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України існують обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, що надає суду можливість його розглянути.

У відзиві ( відповідач) на заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14 відповідач просить відмовити у задоволені вказаної заяви з огляду на її необґрунтованість.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Ураховуючи те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу -запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, сторона повинна навести обґрунтовані аргументи, що свідчать про наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних чинників.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Проаналізувавши викладені в заяві податкового органу доводи, Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М. у цій справі. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь суддів у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона мотивована посиланням на питання, які вирішувалися у справі Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час вирішення розгляду по суті.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд звертає увагу заявника на те, що сумнів у неупередженості суддів у зв`язку з прийняттям рішення по суті у справі №816/3731/14 не є таким, що може свідчити про упередженість чи необ`єктивність суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Між тим, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14, у результаті перегляду ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 816/3731/14 або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у її неупередженості з матеріалів касаційної скарги та доводів заяви про відвід не вбачається.

На підставі викладеного, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого податковим органом відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 40, 236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М., у справі №816/3731/14 - визнати необґрунтованою.

Передати заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шишова О.О., Дашутіна І.В., Яковенка М.М. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко