Справа № 120/8619/21-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/8619/21-а

13 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Хмільницької міської ради про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 відкрито провадження за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Хмільницької міської ради про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, справу призначено у відкритому судовому засіданні.

12.04.2022 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Смілянця Едуарда Станіславовича.

В обґрунтування заявленого відводу зазначено, що суддя Смілянець Е.С. підлягає відводу, оскільки у судді вже сформувалась позиція у спірних правовідносинах зважаючи на те, що суддя був суддею-доповідачем в адміністративній справі №2а/0270/5203/11 від 16.05.2012 та суб`єктивні внутрішні переконання щодо правовідносин сторін у даній справі, а тому у позивача існує обґрунтований сумнів, що подальший розгляд справи за участі цього судді буде об`єктивним та неупередженим.

Згідно частин 1, 2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частин 1-4 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За приписами частин 11, 12 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Перевіривши у порядку письмового провадження матеріали справи та доводи вказаної заяви про відвід, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст.36 КАС України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

За приписами ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п.50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Колегія суддів наголошує на тому, що у разі незгоди із висновками, що викладені у судовому рішенні №2а/0270/5203/11 від 16.05.2012 учасник справи мав право оскаржити таке судове рішення.

Разом з цим, згідно ч.4 ст.36 КАС України дії суду при вирішенні процесуальних питань, що виникають під час розгляду справи та характер прийнятих рішень не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності судді та бути підставою для його відводу.

При вирішенні питання про відвід, суд зауважує, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Смілянця Е.С. вмотивована виключно тим, що на думку позивача суддя Смілянець Е.С. неправильно застосував норми матеріального права при вирішенні спору по суті у справі №2а/0270/5203/11 від 16.05.2012.

Тобто, мотиви і обґрунтування наявні у вказаній заяві ОСОБА_1 зводяться виключно до незгоди із наведеною правовою позицією під час вирішення спору по суті у справі №2а/0270/5203/11 від 16.05.2012.

Проте, незгода позивача із висновками судді Смілянця Е.С., що викладені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2012 сама по собі жодним чином не може свідчити про упередженість судді Смілянця Е.С. під час розгляду даної справи.

Таким чином, обставини та доводи наведені у зазначеній заяві ОСОБА_1 щодо упередженості судді Смілянця Е.С. у розгляді даної справи не є обґрунтованими та зводяться до припущень.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Інших підстав для відводу судді Смілянця Е.С., передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, позивачем не зазначено.

Разом з цим, колегією суддів не встановлено обставин, які б підтверджували наявність підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 КАС України, свідчили про упередженість судді Смілянця Е.С. чи будь яким іншим чином перешкоджали цьому судді брати участь у розгляді даної справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Смілянця Е.С. у адміністративній справі №120/8619/21-а необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Смілянця Едуарда Станіславовича.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.