Справа № 935/2868/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 935/2868/21

Головуючий у 1-й інстанції: Пасічний Т.З.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

12 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2021 року о 15.50 год. інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області старшим лейтенантом поліції Андрущенком Володимиром Володимировичем було винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУгіАП, ст. 125 КУпАП та ч.ч. 1, 2 ст.126 КУпАП та з врахуванням вимог частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що 12.07.2021 о 15 год. 33 хв. в с. Щигліївка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом не зареєстрований у законному порядку, не мав право керувати транспортним засобом, без страхового полісу, були відсутні дзеркала заднього виду, не був укомплектований аптечкою та під час руху не ввімкнув покажчик повороту.

Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права в результаті чого підлягає скасуванню. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію").

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2,3,5,6,8,10,11 статті 121, частинами 1,2,3 статті 122 КУпАП, статті 125, частинами 1,2,4 статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 Інструкції).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.07.2021 року близько 15.30 год., при здійсненні патрулювання поліцейським було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , рухався на тракторі, з відсутнім державним номерним знаком. Відповідно до п.п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

На механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

В подальшому, зазначений водій здійснив поворот праворуч без увімкнення сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку, вказане адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом із відео реєстратора патрульного авто «NО3148-004299», міститься в матеріалах справи.

При зупинці вказаного транспортного засобу було виявлено, що трактор не обладнаний дзеркалами заднього виду. Відповідно до пункту 31.4.7 (а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Враховуючи вказані обставини, інспектор СРПП Андрущенко Володимир Володимирович мав обґрунтовані підстави зупинити транспортний засіб, на якому рухався позивач, що в свою чергу зумовило виникнення у поліцейського права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати та пред`явити на вимогу працівника поліції, відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України Про дорожній рух та п. 2.4 та п. 2.1 «а».

Однак, позивач таку законну вимогу не виконав та категорично відмовляється надати для перевірки посвідчення водія.

Позивач був попереджений, що у відповідності до вимог чинного законодавства особа повинна мати при собі та пред`являти для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, а дії щодо відмови виконання законодавчого визначений обов`язок являють собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, виходячи з приписів ст. ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, Відповідач має право перевіряти наявність у Позивача посвідчення водія, реєстраційних документів та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс (сертифікат).

Поряд з цим, відповідно до ст. 27 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Так, відповідно до інформаційних підсистем Національної поліції України ОСОБА_1 не володіє посвідченням водія на право керуванням механічними транспортними засобами, що не заперечується самим позивачем.

За приписами частини 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відсутність посвідчення водія відповідної категорії у водія виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення водія може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом.

Щодо посилання суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав відповідно до положень ст.268 КУпАП. Також відсутні докази особистого вручення копії постанови позивачу 12.07.2021 року. Таким чином, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252КУпАП)

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком враховуючи наступне, оскільки позивачу було повідомлено про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (зачитано в голос). Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Доводи суду першої інстанції стосовно ненадання інспектором поліції можливості користуватись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки у ході розгляду справи відповідачем роз`яснено позивачу про наявність права, однак останнім відповідних клопотань, у тому числі, про надання юридичної допомоги не заявлялось. Даний факт, підтверджується наявним підписом позивача у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, яким останній засвідчує, що права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП йому роз`яснено. Підтвердженням того, що позивач самостійно та без заперечень поставив підпис про роз`яснення останньому прав у постанові, є відеозапис із нагрудної камери поліцейського «0»

Матеріали справи свідчать, що інспектор поліції роз`яснив зазначені права позивачу. Позивач жодних клопотань, не заявляв. Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач ніяких зауважень щодо порушення працівниками поліції його права на захист не робив, що також підтверджується відеозаписом, що додасться.

Таким чином, встановлені обставини справи не свідчать про недотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також порушення ним прав позивача, що передбачені ст.268 КУпАП.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.