Справа № 160/26868/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
24.12.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- стягнути з Державного бюджету України на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на рахунок відкритий в АТ «УКРСИББАНК» IBAN НОМЕР_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 34 коп.).;
В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що відповідачі не виконали свого обов`язку по бюджетному відшкодуванню в строки, встановлені ст. 200 ПК України. По факту простроченої заборгованості у позивача виникло право на відшкодування пені в розмірі 120% облікової ставки НБУ. Сума пені згідно розрахунку пені за період з 04.07.2016 року по 08.12.2021 року становить 3 606 319,57 грн. При цьому, представник позивача також зазначив, що податковим органом в повному обсязі не відшкодовано суми ПДВ, а саме з 98 801 186,00 грн. відшкодовано тільки 94 484 597,66 грн., а тому сума заборгованості перед АТ «ПІВДГЗК» з ПДВ за період квітень 2016 року складає 4 316 588,34 грн.
Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
Чинним законодавством встановлено, що реквізити рахунку платника податку для перерахування узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ, зазначаються платником у додатку 4 до податкової декларації з ПДВ та на підставі даних податкової звітності автоматично до баз даних ДПС та Реєстру заяв.
З набранням чинності від 01 березня 2021 року наказу Міністерства фінансів України від 02.12.2020 № 734, внесено зміни до форми податкової декларації з податку на додану вартість з додатками та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.
Відповідно до абзацу першого пункту 23 Розділу ІІІ оновленої редакції Порядку №21, у разі зміни рахунка платника податків, зазначеного в раніше поданій заяві про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) (додаток 4), на який платник податків виявив бажання отримати бюджетне відшкодування, такий платник має право у складі декларації подати заяву (Д4) (додаток 4), в якій зазначає відомості щодо змінених реквізитів рахунку платника податків, на який необхідно перерахувати суму бюджетного відшкодування.
На теперішній час AT «ПІВДГЗК» не уточнено відомості щодо реквізитів рахунку платника для відшкодування податку на додану вартість за 2016 рік, що вказує на правомірність дій контролюючого органу.
21.02.2022 року представником позивача до суду надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить:
- стягнути з Державного бюджету України на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на рахунок, відкритий в АТ «УКРСИББАНК», IBAN НОМЕР_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1 014 887,20 грн. (один мільйон чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 20 коп.).;
Ухвалою суду від 22.02.2022 року заяву представника позивача про зменшення позовних вимог прийнято судом.
Також, ухвалою суду від 22.02.2022 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.
Відповідачем - Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Як встановлено судом, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у цій справі разом із позовом з додатками 23.02.2022 року, що підтверджується розпискою про отримання.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
17.03.2022 року представником відповідача надано до відзив на позовну заяву, в яких було підтримано позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених обставин.
Ухвалою суду від 15.03.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 12.04.2022 року представника позивача, представника відповідачів та за відсутності заперечень щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, судом вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Разом з декларацією ПДВ позивачем подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), за квітень 2016р. на суму 98801186,00 грн., з них відшкодовано - 94484597,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №132 від 08.07.2016 року.
Позивач, вважаючи безпідставним відсутність вчинення СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську дій, спрямованих на відшкодування решти заявленої суми ПДВ за квітень 2016 року у розмірі 4 316 588,34 грн., звертався до суду з адміністративним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року №804/5736/16, залишеного без змін Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України щодо не вчинення дій по здійсненню на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.

Зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на рахунок Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.

31.03.2017 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 по справі №804/5734/16 була частково виконана Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, а саме: відшкодовано з бюджету на рахунок AT «ПІВДГЗК» з 4 316 588,34 грн. суму у розмірі 3 301 701,14 грн., а сума 1 014 887,20 грн. залишилася не відшкодованою, що підтверджується відомостями з Реєстру.

Так, згідно з даними інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із заявленої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 98 801 186,00 грн., відшкодовано - 97 786 300,00 грн.

28.10.2020 року AT «ПІВДГЗК» звернулось з листом №52-70/6945 до Офісу великих платників податків ДПС та листом №52-70/6944 до Державної податкової служби України щодо надання роз`яснень AT «ПІВДГЗК» про причини не повернення бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок AT «ПІВДГЗК» та вимогою повернути відповідні узгоджені суми ПДВ, які належать AT «ПІВДГЗК», на його рахунки.

Листом від 09.11.2020 року Державною податковою службою України №32079/6/99-00-04-01-02-06 було надано відповідь про неможливість здійснення перерахунку сум, що підлягають відшкодуванню AT «ПІВДГЗК» на підставі того, що начебто AT «ПІВДГЗК» невірно були зазначені рахунки, на які необхідно здійснити відшкодування ПДВ.

Відтак, позивач вказує, що відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, він має право на нарахування та відповідно стягнення пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, а саме з 04.07.2016 року по 14.02.2022 року.

Отже, правомірність вимог позивача щодо стягнення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок AT «ПІВДГЗК» та пені з державного бюджету за прострочення погашення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.18 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість встановлені статтею 200 Податкового кодексу України, а також Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі по тексту - Порядок №26).

Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктами 200.10 та 200.11 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

У відповідності до пункту 200.12. статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Матеріали справи свідчать, що і встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року №804/5736/16, залишеного без змін Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом про достовірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2016р. на суму 98801186,00 грн., з них відшкодовано - 94484597,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №132 від 08.07.2016 року.

При цьому, як встановлено судом згідно з даними інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із заявленої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 98 801 186,00 грн., відшкодовано - 97 786 300,00 грн.

У зв`язку з чим саме зазначена сума - 1 014 886,00 грн. підлягає бюджетному відшкодуванню.

Суд звертає увагу, що в ході розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів оформлення таких висновків (щодо відшкодування суми у розмірі 1 014 886,00 грн. ) та подання їх до органу казначейства. При цьому відповідачем не наведено суду жодних обставин, що могли б слугувати підставою для відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість та, відповідно, підставою для неподання відповідачем до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків про таке відшкодування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 р. № 26 затверджено ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком.

Відповідно до пунктів 3, 4 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства. Орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Суд наголошує, що відповідачем-2 не надано доказів внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість про здійснення відшкодування позивачу податку на додану вартість по декларації з ПДВ за звітний період квітень 2016 року у сумі 1 014 886,00 грн.

Поряд з цим, згідно з пунктом 200.23 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Системне тлумачення наведених норм підтверджує висновок про те, що контролюючий орган зобов`язаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну перевірку або протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки, провести документальну перевірки, та до спливу п`яти робочих днів після закінчення такої перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням відповідної суми, а орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу зобов`язаний перерахувати кошти на рахунок платника податків. Невідшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків суми податку на додану вартість вважаються заборгованістю бюджету, а тому на таку суму нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі № 813/840/16, у постанові від Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 810/4289/16, у постанові від Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 810/2267/17.

З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо неподання відповідачем висновків до органу Державного казначейства України із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, суд приходить до висновку про наявність підстав, як для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України так і стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1 014 887,20 грн.

Окрім того, суд не приймає доводи відповідача, що на даний момент чинним законодавством України не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру та структури такого реєстру, оскільки відсутність механізму відшкодування сум ПДВ не може ставитись в провину особі (підприємству), так як не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав особам, які наділені такими правами.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про неможливість здійснення перерахунку сум ПДВ (за рішенням суду, що набрало законної сили), що підлягають відшкодуванню AT «ПІВДГЗК» на підставі того, що платником невірно зазначені рахунки, на які необхідно здійснити відшкодування ПДВ, оскільки рахунки, які були вказані в заявах про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість AT «ПІВДГЗК» були вказані вірні (на момент подання таких заяв), однак враховуючи значний проміжок часу, який AT «ПІВДГЗК» витратило на судове оскарження неправомірних дій Офісу ВПП ДФС щодо не відображення відповідних заяв у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ в Україні, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018 №162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» було здійснено перехід банківської системи України на новий формат рахунків (IBAN).

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, усі банки перейшли на обслуговування платежів з реквізитами у форматі IBAN, тому здійснювати розрахунки за старими рахунками стало технічно неможливо, не з вини AT «ПІВДГЗК».

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Податковий орган не довів перед судом належними та допустимими доказами правомірність своїх тверджень, а тому доводи позивача про наявність заборгованості бюджету перед AT «ПІВДГЗК» щодо отримання ним суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за звітний період квітень 2016 року у сумі 1 014 887,20 грн. за період з 04.07.2016 року по 14.02.2022 року є обґрунтованим та підтвердженими.

При цьому, суд вказує, що під час розгляду справи відповідачем не заперечувалась саме розмір пені, нарахованої позивачем.

Відтак, суд зважаючи на принцип диспозитивності, зазначає, що позивач має право на свій розсуд визначити, розмір обрахованої пені (в даному випадку), а тому, враховуючи наявні матеріали справи, суд вказує, що загальна сума пені за прострочення погашення заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість складає 1 299 109,27 грн. та є обґрунтованою і підтвердженою.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (50026, м. Кривий Ріг, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57, ), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1, ) про стягнення заборгованості із відшкодування податку на додану вартість та пені - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на рахунок, відкритий в АТ «УКРСИББАНК», IBAN НОМЕР_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1 014 887,20 грн. (один мільйон чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» () на рахунок відкритий в AT «УКРСИББАНК» IBAN НОМЕР_1 пеню в розмірі 1 299 109,27 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57, ) на користь Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (50026, м. Кривий Ріг, ) судовий збір у розмірі 21 020,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський