Справа № 420/18768/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18768/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Кравченка К.В.,

- Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, прийняте у складі суду судді Бойко О.Я. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 по 13.08.2020 основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020.

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса здійснити з 01.02.2020 по 13.08.2020 перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 для обчислення посадового окладу та окладу за військове звання.

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , отриманих ним у 2020 році, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій iз врахуванням перерахованого грошового забезпечення за 2020 рік.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 по 13.08.2020 основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса здійснити з 01.02.2020 по 13.08.2020 перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 для обчислення посадового окладу та окладу за військове звання. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , отриманих ним у 2020 році, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій iз врахуванням перерахованого грошового забезпечення за 2020 рік.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити з 01.02.2020р. по 13.08.2020р. перерахунок та виплату грошового забезпечення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що КЕВ м. Одеса фінансується виключно з державного бюджету України, в залежності від асигнувань з якого здійснюються виплати за цільовим призначенням через Державну казначейську службу України. Апелянт вказує, що пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. При цьому апелянт посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 по справі №240/4946/18 та стверджує, що норми пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VІІІ є чинними та неконституційними не визнавалися.

Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , до 13.08.2020 проходив військову службу у Південному територіальному управлінні внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. На момент звільнення Позивач займав посаду заступника начальника відділу аудиту будівництва, використання фондів та земель зазначеного управління.

Наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 10.06.2020 № 93 Позивача звільнено з військової служби в запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу. Наказом начальника Південного територіального управління внутрішнього аудиту (по стройовій частині) від 24.07.2020 № 170 Позивача виключено зі списків управління з 13.08.2020р.

09.08.2021 позивач звернувся до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому:

грошового забезпечення з 01.02.2020 по 13.08.2020 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців. осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020:

матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. допомоги для оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, із врахуванням перерахованого грошового забезпечення за 2020 рік.

Проте, за результатами розгляду заяви листом начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса № 3184 від 26.08.2021 повідомлено позивачу, що згідно з ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. У фонді грошового забезпечення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на 2020 рік розміри посадових окладів визначені згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яким встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців. осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1. 12. 13 i 14. Відтак підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що починаючи з 29.01.2020 відновлено дію п. 4 Постанови №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). Крім того, за висновками суду, до перерахунку належать нараховані та виплачені у 2020 році матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (у розмірі окладу за військове звання), грошова допомога для оздоровлення ( у розмірі місячного грошового забезпечення), одноразова грошова допомога при звільненні зі служби (у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 календарних років служби), компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки , як учаснику бойових дій (середньоденне грошове забезпечення за 70 діб) із врахуванням виплачених грошових сум за 2020 рік.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, постановою №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постановою №103 (набрала чинності 24.02.2018) до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

При цьому, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови, а саме вони передбачали розрахункову величину, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року № 870 затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила № 870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом п. 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями п. 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Зазначені норми права підтверджують, що примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер, не може містити норм права і не визначає із яку саме розрахункову величину слід використовувати при обчисленні окладів.

Отже, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що внесені в п. 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103.

Отже, з 29.01.2020 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18 п. 6 Постанови № 103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первинній редакції.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18 зміст пункту 4 постанови № 704 суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774, а тому цей пункт не може бути застосований як при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців, так відповідно і при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

При цьому, застосування розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, є безпідставними, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №704 не містить норми права в такій редакції.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що поняття розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року стосується саме того календарного року, в якому проводиться підвищення окладів військовослужбовців, що в свою чергу спричиняє перерахунок пенсій військових пенсіонерів, і такі підстави виникли саме з 01 січня 2018 року, при цьому судове рішення по справі № 826/6453/18 не впливає на момент підвищення окладів військовослужбовців.

Колегія суддів також звертає увагу, що у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а Верховним Судом досліджувалося питання застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у взаємозв`язку з Примітками до цієї Постанови.

Верховним Судом у справі № 200/3774/20-а сформовано правовий висновок, який полягає у тому, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 04 листопада 2021 року (справа №460/7603/20).

Таким чином, колегія суддів вважає, що після скасування у судовому порядку змін, які були внесені до п.4 Постанови №704, зміна розміру посадових окладів та окладів за військове звання відповідної до позивача категорії військовослужбовців не відбулась, тому зазначені обставини свідчать про відсутність правових підстав для застосування в якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01 січня 2020 року. Як наслідок, відсутні правові підстави як для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 для обчислення посадового окладу та окладу за військове звання, так само для перерахунку та виплати одноразових видів грошового забезпечення за 2020 рік.

Висновки суду першої інстанції прийняті з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: К.В. Кравченко

Суддя: Л. Є. Зуєва