Справа № 420/6297/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6297/20
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача -Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Алексєєвої Н. М.

представника НАБУ - Максим`яка А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України, до якої приєдналася Одеська митниця Держмитслужби, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «КНД ТРЕЙД КОМ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Національне антикорупційне бюро України, Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби (ЄДРПОУ ВП - 44005631)

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року Товариство з обмежено відповідальністю «КНД ТРЕЙД КОМ» (далі - ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці Держмитслужби (далі - Одеська митниця, Митниця), в якому, з урахування збільшення позовних вимог, просило:

визнати протиправним та скасувати наказ від 11 червня 2020 року №178 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи»;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.07.2020:

№0 про збільшення грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктом господарювання» на суму 3 036 567, 56 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 2 429 254,05 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 607 313,51 грн;

№0 про збільшення грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України» на суму 10 380 442,34 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 8 304 353,87 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 076 088,47 грн.

Для задоволення заявлених вимог, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» зазначило такі підстави.

Перша підстава стосується протиправності та скасування наказу від 11.06.2020 №178 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи».

Обґрунтуванням цієї підстави слугували Закони України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 №533-ІХ та «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 13.05.2020 №591 - ІХ, які доповнили Розділ ХХ Податкового кодексу України пунктом 52-2.

Даний пункт, як зазначає позивач, встановив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, на думку позивача, спірний наказ щодо проведення перевірки в період з 15.06.2020 по 17.06.2020, тобто в період дії карантину, є протиправним та підлягає скасуванню.

Друга підстава стосується протиправності податкових повідомлень-рішень.

Так, позивач пояснює, що предметом документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи являлось правильність визначення митної вартості товарів за митними деклараціями, оформленими в період з 18.03.2017 по 12.09.2017. Разом з тим, як наголошує позивач, правильність заявлення ним митної вартості за цими деклараціями вже була перевірена судовим рішення, висновки якого, відповідно до статті 129-1 Конституції України є обов`язковими до виконання та не потребують повторної перевірки.

Також, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» звертає увагу, що відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податку не пізніше закінчення 1095 днів. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання. За розрахунками позивача період, який може бути охоплений перевіркою, становить з 16.06.2017 по 15.06.2020.

Далі, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» наголошує на передчасність висновків акта документальної невиїзної перевірки про його взаємопов`язаність з контрагентом - нерезидентом, адже такі висновки ґрунтуються на доказах незавершених кримінальних проваджень. Водночас, як указує позивач, матеріали досудового розслідування не можуть вважатися належними та допустимими доказами до прийняття судом остаточного рішення по суті кримінальної справи.

За твердженням ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» проведення документальної невиїзної перевірки до завершення розгляду кримінальної справи порушує принцип змагальності сторін як основоположний компонент концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» звертає увагу, що керівнику товариства та іншим особам повідомлення про підозру у вчиненні злочину за статтями 212, 255, 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) не вручалося, а тому звинувачення щодо умисного заниження митної вартості є безпідставним.

Понад те, на думку позивача, факт пов`язаності між собою Продавця та Покупця сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини Продавця і Покупця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Резюмуючи викладене, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» заявляє, що використання під час проведення документальної невиїзної перевірки в якості доказів матеріалів незавершених кримінальних розслідувань, порушує принцип законності та принцип невинуватості, закріплений в статті 8 Митного кодексу України.

Спростовуючи висновок акта документальної невиїзної перевірки про заниження митної вартості імпортованого товару, що підтверджений документами, отриманими від митних органів Туреччини, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» зазначило про оскарження, прийнятих за даним фактом, податкових повідомлень - рішень та про їх скасування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року позов ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення - рішення Одеської митниці Держмитслужби від 16.07.2020р. №0 та №0.

В задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 11.06.2020 №178 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи», суд відмовив.

Вирішуючи справу по суті та ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив з такого.

За аналізом статті 58 Митного кодексу України, суд першої інстанції зробив висновок, що факт пов`язаності Продавця і Покупця сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Суд звернув увагу, що митна вартість, імпортованих ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» товарів не була визначена за критеріями ідентичних або подібних товарів, а була визначена за резервним методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Разом з тим, на думку суду, відомості з інформаційної бази АСМО «Інспектор» носять допоміжний інформаційних характер та не утворюють підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом.

Суд відзначив, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому, безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), а тому це не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює.

За таких обставин, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що аналіз цінової інформації, яка використана Одеською митницею при проведенні документальної невиїзної перевірки, свідчить про визначення митної вартості довільно без урахування найближчого еквіваленту такої вартості. Наприклад, як установив суд, убачається наявність суттєвої варіації ціни за одним і тим самим кодом товару, що не дає можливість безперечно стверджувати, що грошові зобов`язання, які визначені митним органом, в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, розраховані правильно.

Далі, суд зауважив про недоцільності досліджувати питання щодо повноти поданих для розмитнення документів за спірними митними деклараціями, адже існує судове рішення від 31.03.2017 справі №815/838/17, яке набрало законної сили, про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також рішень про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС України.

Досліджуючи висновки акта документальної невиїзної перевірки,в частині митного оформлення товарів за митною декларацією від 11.09.2017 №UA100110/2017/104619, суд зазначив про наявність, щодо цієї декларації, рішення суду, яким визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення, винесені за результатами проведеної митним органом перевірки щодо товарів, митне оформлення яких завершене (т.1 а.с. 122-135).

Визначальним, в даній справі, на думку суду першої інстанції, є правомірність використання Одеською митницею матеріалів кримінального провадження при проведенні документальної невиїзної перевірки.

За результатом вивчення цього питання, суд зробив висновок, що митний орган не міг ґрунтувати свої висновки, в акті документальної невиїзної перевірки, на матеріалах незавершеного кримінального провадження, за відсутності вироків суду, які б набрали законної сили.

На переконання суду першої інстанції, Одеська митниця, в акті перевірки, без наявності для цього законодавчо визначених підстав, вважала безперечними докази, які підтверджують:

вчинення ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» кримінальних правопорушень під час здійснення митного оформлення товарів;

удаваність договорів між Продавцем і Покупцем;

визначення митної вартості на власних розсуд особою, яка контролювала Продавця і Покупця;

навмисне заниження митних платежів з метою отримання неправомірної вигоди;

наявність контролю третьої особи над Продавцем (Компанія BFT WORLDWIDE LIMITED) та Покупцем (ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ»).

Позаяк ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» не визнає контроль ОСОБА_1 над його діяльністю, відсутні підстави, на думку суду першої інстанції, без вироку суду вважати цей факт підтвердженим.

Суд наголосив, що формування його такої правової позиції вплинула усталена практика Верховного Суду, що викладена:

в рішенні від 27.03.2018 у справі №816/809/17, в рішенні від 20.03.2020 у справі №520/399/19, від 02.12.2020 у справі №160/2758/19, від 02.12.2020 у справі 420/5368/18, від 03.02.2021 у справі №826/14004/17, від 27.05.2021 у справі №822/1386/18.

До того ж, суд першої інстанції звернув увагу, що у випадку підтвердження вироком суду обставин пов`язаності Продавця та Покупця, що вплинуло на митну вартість товару, наведений спір може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у відповідності до статті 361 КАС України.

Вважаючи необґрунтованими доводи позивача, що проведення документальної невиїзної перевірки відбулося в період мораторію, суд першої інстанції, керуючись пунктом 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, зазначив про відсутність будь-яких обмежень на проведення такого виду перевірок.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи позивача про те, що Одеською митницею порушені строки давності на проведення перевірки за митними деклараціями, наголосивши, що законодавець пов`язує строк на проведення перевірки та визначення грошових зобов`язань з днем граничного строку подання податкової декларації, уточнюючої декларації або днем її фактичного подання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Національне антикорупційне бюро України (далі - НАБУ), вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, в частині задоволення позовних вимог, просить, в апеляційній скарзі, в цій частині його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляції зазначено таке.

По - перше, скаржник указує, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду заяву ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» про збільшення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, адже у позивача наявне право до початку судового розгляду змінити предмет або підставу позову. Водночас, на думку скаржника, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», подавши заяву про збільшення позовних вимог, фактично одночасно змінило і предмет і підставу позову.

По - друге, заявляючи про законність прийнятих Одеською митницею податкових повідомлень - рішень, скаржник зазначає, що є доведеним факт пов`язаності Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED (Продавець) та ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» (Покупець), яка полягає у прямому чи опосередкованому контролю з боку фізичної особи ОСОБА_1 .

Про те, що ОСОБА_1 здійснює прямий контроль над Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED підтверджується, за твердженням скаржника, зокрема банківськими документами щодо відкриття рахунків у латвійському банку, в яких, останній зазначений як кінцевий бенефіціарний власник.

Також, за поясненнями скаржника, доказами контролю ОСОБА_1 над ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» є документи та протоколи огляду речових доказів, вилучені підчас обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також протокол проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

На думку представника НАБУ, суд першої інстанції не врахував, що за таких обставин, перший метод визначення митної вартості не міг бути застосований, а також не могли бути застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації, другорядні методи визначення митної вартості, а саме: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів). За таких підстав, скаржник наголошує на законності застосування резервного (шостого методу).

По - третє, указуючи на неправильний висновок суду про неможливість врахування митним органом матеріалів кримінального провадження, представник НАБУ стверджує, що за правилами статті 352 Митного кодексу України посадові особи органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть використовувати матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені Митним кодексом або іншими законами України.

На користь такої позиції, як стверджує представник НАБУ, свідчить судова практика Верховного Суду, зокрема, у справі №640/18800/18, де наголошено про можливість використання матеріалів досудового розслідування в якості доказів у справі, яка розглядається за правилами іншої юрисдикції.

Одеська митниця Держмитслужби звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про приєднання до апеляції.

Зміст даної заяви дублює доводи скаржника, в особі НАБУ, викладені в апеляції.

У відзиві на апеляцію ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» указує на її необґрунтованість та на наявність підстав для залишення її без задоволення.

Так, у даному документі представник ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» категорично не погоджується з наявністю з боку ОСОБА_1 контролю над даним підприємством, тому, вважає, що для встановлення цього факту повинен бути вирок суду.

Представник наголошує, що наведені в апеляційній скарзі доводи, що наявність за фактичною адресою Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED документів, блокнотів з записами, звітів щодо імпорту товарів на адресу ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», може лише свідчити про реальність господарських операцій між цими суб`єктами.

Також ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» звертає увагу суду апеляційної інстанції на лист НАБУ від 30.03.2020 №034-232/12073, в якому було ініційоване проведення аналітичного дослідження обставин зменшення розмірів обов`язкових митних платежів, на підставі статей 9, 38-40, 93 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Оскільки, на думку представника позивача, встановлена за актом документальної невиїзної перевірки сума збитків лягла в основу зміни письмового повідомлення про підозру від 11.11.2020, є підстави вважати, що згадана перевірка була проведена відповідно до кримінального процесуального закону та з огляду на положення частини 13 статті 354 Митного кодексу України, податкові повідомлення - рішення не могли бути прийняті до набрання законної сили вироком суду.

У суді апеляційної інстанції представник НАБУ підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі.

На електронний кабінет Одеської митниці була направлена ухвала суду про розгляд справи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, проте її представник на відеозв`язок не вийшов, будь - яких клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направив.

Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (Малиновський район м. Одеси) та здійснює діяльність з неспеціалізованої оптової торгівлі, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, тощо (т.1 а.с.37-54).

11.06.2020 Одеська митниця, на підставі пункту1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, прийняла наказ №178 про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за період з 18.03.2017 по 12.09.2017, тривалістю 3 робочі дні з 15.06.2020 (т.1 а.с.211).

12.06.2020 Одеська митниця направила на адресу позивача повідомлення №7.10-19/14 про проведення перевірки, а також запропонувала надати, відповідно до пункту 2 статті 353 Митного кодексу України, документи, пояснення, інформацію, яка стосується предмету перевірки (т.1 а.с.6-8, 213).

ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» у відповідь надіслало листа від 17.06.2020 №17/6/20, в якому зазначило про відсутність будь-яких підстав, що викликають у митного органу сумніви достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та потребують додаткових пояснень, а також зазначило, що митне оформлення за період, зазначений в листі, було предметом розгляду в судовій справі №815/838/17, рішення по якій прийнято 31.03.2017 та набрало законної сили. Позивач просив врахувати це рішення при проведенні перевірки (т.1 а.с.9-35).

Одеська митниця в період з 15.06.2020 по 17.06.2020 провела документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за період з 18.03.2017 по 12.09.2017, за результатами якої склала акт перевірки №16/7.10-19-10/40516083 від 01.07.2020 (т.1 а.с.215-229), який направлений позивачу поштою (т.1 а.с.214).

За змістом акта перевірки випливає порушення позивачем пункту 2 частини 2 статті 52, пункту 4 частини 18 статті 58 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість.

Висновки про порушення товариством вимог Митного кодексу України та Податкового кодексу України зроблені за наслідками дослідження використаних під час перевірки матеріалів, а саме:

копій митних декларацій та документів, що були підставою для митного оформлення товарів за період з 18.03.2017 по 12.09.2017;

листа ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2019 №25260/9/15-32-14-10-03 до Одеської митниці про надання матеріалів щодо можливого порушення митного законодавства України юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, отриманих від митниць ДФС та інших джерел (т.7 а.с.153);

листа Київської митниці ДФС від 30.01.2019 3237/7/26-70-63-01 «Щодо надання інформації та копії документів» (т.7 а.с.152);

листа НАБУ від 09.08.2018 №0434-186/30721 на адресу ДФС України про наявність кримінальних проваджень №0000682 від 11.10.2017, №0000679 від 09.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України. У цьому листі міститься інформація про порушення низкою підприємств, в тому числі ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», законодавства України з питань митної справи, що виразилося у вчинення правочинів між пов`язаними особами, що вплинуло на ціну товарів з метою її зменшення та заниження митних платежів, що підлягали сплаті до Державного бюджету України (т.8 а.с.5);

листа НАБУ від 15.02.2019 №0434-186/5305 на адресу ДФС в Одеській області про наявність матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000682 від 11.10.2017, №0000679 від 09.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, стосовно митного оформлення імпортованих в Україну товарів за митними деклараціями із недостовірними відомостями про митну вартість, здійснених низкою суб`єктів зовнішньої економічної діяльності (далі - ЗЕД), в тому числі, позивачем (т.7 а.с.157);

листа НАБУ від 02.04.2019 №0434-186/10974 на адресу ГУ ДФС в Одеській області стосовно митного оформлення імпортованих в Україну товарів за митними деклараціями із недостовірними відомостями про митну вартість (т.7 а.с.140);

листа НАБУ від 15.04.2019 №0434-186/12726 на адресу ГУ ДФС в Одеській області з додатками - матеріалами кримінального провадження №0000682 на 23 аркушах (т.7 а.с.142);

листа НАБУ від 30.03.2020 №0434-232/12073 щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 26.09.2017 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України та контролю ОСОБА_1 над іноземними компаніями (т.7 а.с.138);

листа НАБУ від 04.02.2020 №043-232/4610 про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 26.09.2017 (т.7 а.с.147);

листа НАБУ від 15.06.2020 №0434-232/21042 про надання з дозволу слідчого копій матеріалів кримінального провадження №0000636 від 26.09.2017 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України, які містять відомості щодо іноземних компаній (т.7 а.с.156);

листа Київської митниці ДФС від 17.06.2020 щодо цінової інформації (інформація наведена у додатку 1 до акта перевірки).

За змістом акта перевірки, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», за період з 19.11.2016 по 14.01.2017, здійснювало митне оформлення товарів (тканина, трикотажне полотно, шланги, тощо) у митному режимі імпорт за митними деклараціями типу (ІМ 40ТН) у зоні діяльності Київської міської митниці ДФС.

За відсутності точних відомостей для однозначного визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» здійснило митне оформлення товару «синтетичні полотна…» за тимчасовими митними деклараціями із застосуванням найбільшої ставки ввізного мита з тих, під яку можуть підпадати товари (8 %).

З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів, посадовими особами Київської міської митниці ДФС були відібрані проби (зразки) товару.

За тимчасовими митними деклараціями товар «синтетичні полотна…» після проведення митного контролю і митного оформлення було випущено у вільний обіг зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю (2,2 $/кг), визначеною за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору.

На підставі експертних висновків, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» подало органу доходів і зборів додаткові декларації, що містять точні відомості про код товару згідно УКТ ЗЕД.

Не погодившись із заявленою декларантом митною вартістю товарів, митним органом були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, за якими визначено митну вартість товару із застосуванням резервного методу

Позивач з метою випуску товарів у вільний обіг, сплатив різницю між сумою митних платежів та оскаржив рішення митного органу про коригування в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 у справі №815/838/17 позов ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» задоволено та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів.

У зв`язку з несплатою Київською митницею ДФС судового збору, відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2017, апеляційна скарга повернута скаржнику.

З урахуванням судового рішення по справі №815/838/17 ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» оформлені додаткові митні декларації з митною вартістю, заявленою декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

За період з 18.03.2017 по 12.09.2017 ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» здійснено митне оформлення товарів (тканина в асортименті, трикотажне полотно, шланги гумові тощо) за 61 митною декларацією в зоні діяльності Київської митниці ДФС.

Країна походження товарів: Китай, Тайвань, Туреччина, Пакистан, Корея. Поставка товару здійснювалася за «непрямими» контрактами від 30.11.2016 №3011-2016, від 10.11.2016 №КВТ-2016, укладених з Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED. Митна вартість товарів заявлена за основним методом.

За умовами зовнішньоекономічних договорів від 30.11.2016 №3011-2016, від 10.11.2016 №КВТ-2016 компанія BFT WORLDWIDE LIMITED (Продавець) зобов`язується поставити, а ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» (Покупець) приймати та сплачувати товар згідно інвойсів. Цей контракт набирає чинності з моменту підписання та дійсний три роки.

Також, в акті перевірки вказано, що з перелічених вище листів ДМС України та НАБУ отримана інформація, що ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» (Покупець) є пов`язаною особою з Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED (Продавець), так як вони прямо або опосередковано контролюються третьою особою.

Така інформація складається з того, що під час проведення 17.08.2017 та 18.08.2017 обшуку приміщень на 8 та 9 поверхах нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5, вилучені порожні листи з печаткою Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED та документи, що відображають фінансово-господарську діяльність ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Власником будівлі за вказаною адресою є ТОВ «Укроргенергобуд», одним з кінцевих бенефіціарних власників якого, на час проведення обшуку, був ОСОБА_1 , що в сукупності з іншими матеріалами досудового розслідування вказує на його контроль над Покупцем і Продавцем товарів.

Також, копіями окремих матеріалів кримінального провадження №0000636 від 26.09.2017 документально підтверджено, що ОСОБА_1 є бенефіціарним власником Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED (договір від 13.01.2016 про управління компанією номінальними посадовими особами і відшкодування збитків номінальними власниками, реєстраційна трастова декларація на акції для BFT WORLDWIDE LIMITED, анкета клієнта від 31.03.2016).

В анкеті клієнта зазначена фактична адреса BFT WORLDWIDE LIMITED - м. Одеса, вул. Сонячна, 5, тобто, та сама адреса, за якою при обшуку вилучені документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Листом НАБУ від 04.02.2020 №043-232/4610 повідомлено Одеську митницю про те, що ОСОБА_1 контролює опосередковано діяльність ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», яке здійснювало імпорт товарів на виконання контрактів з Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED.

У вказаному листі зазначено, що дані обставини підтверджуються:

оглядом вилученої документації, що відображає фінансово-господарську діяльність підприємства;

дослідженням руху коштів та здійснення оплати за імпортовані товари;

наявністю одних і тих самих осіб підконтрольних ОСОБА_1 , які організували діяльність підприємств імпортерів;

печатками іноземної компанії на документах, які подавалися під час митного оформлення товарів, та які є ідентичними до вилучених під час обшуку;

перевізниками імпортованих товарів є особи, які контролювалися ОСОБА_1 , що доведено матеріалами досудового розслідування;

проведеними негласними слідчими діями, за результатами яких отримано відомості, які вказують на контроль ОСОБА_1 на цим підприємством.

Крім того, в листах НАБУ зазначалось, що ціна договорів щодо товарів, які імпортувалися, визначалася на власний розсуд особою, яка контролювала Продавця і Покупця, з метою їх зменшення;

митна вартість визначалася за удаваними договорами (контрактами) між пов`язаними особами;

відносини Покупця і Продавця впливали на ціну товару з метою її зменшення, чим забезпечувалося заниження розмірів митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України.

Далі, в акті зауважено, що про порушення ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» статті 58 Митного кодексу України, що виразилося у незазначенні інформації про пов`язаність с продавцем.

Також в акті вказано, що Київська митниця повідомила про відсутність у АСМО «Інспектор» відомостей про митну вартість ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

За результатами співставлення даних стосовно митних відомостей товарів, заявлених ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» при митному оформленні та ціновою інформацією щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних відомостях, наявних у АСМО «Інспектор» (лист Київської митниці від 17.06.2020 №7.8-1/15/712089), за 250 товарами встановлено, що митна вартість є меншою та підлягає коригуванню в бік збільшення (т.1 а.с. 245-251).

16.07.2020 Одеська митниця прийняла податкове повідомлення-рішення №0, яким позивачу збільшила суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів в розмірі 10380442,34 грн, з яких податкове зобов`язання - 8 304 353,87 грн., штрафні (фінансові) санкції - 2 076 088,47 грн та податкове повідомлення-рішення №0, яким збільшена сума грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання в розмірі 3 036 567,56 грн., з яких податкове зобов`язання - 242 954,05 грн., штрафні (фінансові) санкції - 607 313,51 грн. (т.1 а. с. 230-234).

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлені позивачу поштою (т.1 а.с.229-230).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідаючи на перший довід апеляції про відсутність у суду першої інстанції повноважень розглядати заяву ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» про збільшення позовних вимог, позаяк позивач одночасно змінив предмет та підстави позову, що заборонено частиною 2 статті 51 та частиною 1 статті 137 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Насамперед, слід звернути увагу, що наведене обґрунтування засновано на положеннях КАС України, в редакції, чинній до 15.12.2017.

Водночас стаття 47 чинного КАС України передбачає, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2020 ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» звернулося до суду з позовом, предметом якого було оскарження наказу Одеської митниці від 11.06.2020 №178 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» вимог законодавства України з питань митної справи».

У зв`язку з прийняттям 16.07.2020 Одеською митницею податкових повідомлень-рішень №0 та №0, позивач 23.07.2020, тобто до відкриття провадження у даній адміністративній справі, подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив також скасувати і вказані податкові повідомлення-рішення.

Отже, наведений довід апеляції є необґрунтованим, оскільки не відповідає приписам адміністративного судочинства та обставинам справи.

Відповідаючи на доводи апеляції та на доводи Одеської митниці про доведеність факту пов`язаності Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED (Продавець) та ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» (Покупець), що полягає в опосередкованому контролю з боку фізичної особи ОСОБА_1 , колегія суддів установила таке.

З матеріалів, наданих НАБУ, випливає, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні кримінальному провадженні №0000636 від 26.09.2017 року за підозрою ОСОБА_1 та інших у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 3 статті 212, частиною 2 ст. 364 КК України.

Матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_1 є бенефіціарним власником Компанії BFT WORLDWIDE LIMITED. Наведені обставини підтверджуються, зокрема банківськими документами, щодо відкриття рахунків в латвійському банку, в яких він зазначений як кінцевий бенефіціарний власник цієї компанії.

Указані обставини не заперечуються учасниками справи.

Опосередкований контроль ОСОБА_1 над ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», на думку НАБУ, підтверджується копією листа ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2017 на адресу Одеської митниці щодо компрометації особистого ключа ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ». Даний лист був вилучений в результаті обшуку офісних приміщень на 8 та 9 поверхах за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5.

Колегія суддів оглянула даний лист та встановила, що в ньому контролюючий орган повідомляє про результати проведення аналізу АС «Податковий блок» і АС «Єдине вікно подання електронної звітності» та виявлення факту компрометації особистого ключа ряду підприємств. В перелік вказаний підприємств входив і позивач.

ГУ ДФС в Одеській області вважало, що, зокрема, ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» порушило статтю 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», що виразилося у невиконанні обов`язку зберігати особистий ключ у таємниці.

Також за поясненнями НАБУ опосередкований контроль підтверджується виявленими в процесі обшуку, проведеного за згаданою вище адресою, та оглянутими, відповідно до протоколу огляду:

мобільними телефонами, де в повідомленнях двічі згадується ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ»;

файлом ноутбука, що містить контракт між ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» та Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED від 10.11.2016 №КВТ-2016;

блокнотом з обкладинкою чорного кольору, де містяться рукописні записи щодо грошового обігу на підприємствах, з відображенням назв підприємств.

Дослідивши протокол огляду від 03.09.2018 колегія суддів установила, що НАБУ, вивчаючи повідомлення з мобільних телефонів, з`ясувало, що абонент Інна двічі направляла на адресу Жанни СМС повідомлення з переліком підприємств, де двічі згадувалося ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Дослідивши протокол огляду від 25.07.2018, де містилися роздруковані записи з блокнота з обкладинкою чорного кольору, колегія суддів не встановила згадування в них ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Із протоколу про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем ОСОБА_1 вбачається, що на його електронну пошту направлялися звіти про діяльність ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 52 Митного кодексу України декларація митної вартості подається у разі якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Мінфіну України №599 від 24.05.2012р. (далі - Правила) в графах « 9 (а)», « 9 (б)» декларант зазначає інформацію, коли особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, наведених у статті 58 Митного кодексу України, зокрема: чи пов`язані між собою Покупець та Продавець, чи вплинула взаємозалежність Продавця та Покупця на ціну товару.

Приписи частин 12 - 14 статті 58 Митного кодексу України унормовують, що той факт, що Продавець і Покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів

Згідно із частинами 16, 17 та 18 статті 58 Митного кодексу України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

За змістом положень частин 4, 5 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо, зокрема:

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою.

Саме за наведеними пунктами Угоди, Одеська митниця вважає, що Компанія BFT WORLDWIDE LIMITED, опосередковано контролює ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ».

Для цілей цієї Угоди одна особа вважатиметься такою, що контролює іншу, якщо перша юридично або практично може застосовувати обмеження до останньої або керувати нею (примітка до підпункту «e» пункту 4 статті 15 Угоди).

Проаналізувавши наведені докази, колегія суддів вважає, що їх недостатньо, щоб дійти висновку, що компанія BFT WORLDWIDE LIMITED, бенеціфіарним власником якої є ОСОБА_1 , та ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» є пов`язаними особами.

Слід ураховувати, що ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» заперечує факт його пов`язаності із Продавцем нерезидентом.

На думку суду апеляційної інстанції, підставою вважати, що існує певний зв`язок між особами, який може бути використано для того, щоб домогтися для себе більшої вигоди, є підстава, яка ґрунтується на родинних відносинах, майнових, організаційно-управлінських або договірних відносинах.

Як встановлено статутом ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», а також актом перевірки ОСОБА_1 не володіє і не управляє активами даної юридичної особи, докази, що він може впливати на рішення, що приймаються такою юридичною особою (опосередковане володіння) відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ, що виявлення за адресою Продавця документів його господарської діяльності щодо вчинених даними сторонами правочинів, не є беззаперечним доказом пов`язаності осіб.

Відповідно до Статуту ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» його виконавчим органом є директор.

Матеріали кримінального провадження, а також акт перевірки містять твердження про номінальне виконання директором ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» своїх обов`язків, а також про те, що ціна товарів, які імпортувалися, визначалася на власний розсуд особою, яка контролювала Продавця і Покупця, з метою зменшення митних платежів; митна вартість визначалася за удаваними договорами (контрактами) між пов`язаними особами. Наголошується, що на удаваність договорів (контрактів) також указує відсутність оплати за придбаний товар.

Разом з тим, як встановлено матеріалами справи, директор ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» не є стороною кримінального провадження, будь-які пояснення з приводу наведених звинувачень не надавав.

Будь-які докази, щодо участі директора ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» у злочинних схемах митного оформлення товарів за заниженими цінами в матеріалах справи - відсутні.

Щодо такої ознаки удаваності правочину, як відсутність оплати за придбаний імпортований товар, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції у справі №815/329/17, за яким ТОВ «ТК Укрпромторг» було відмовлено у скасуванні рішень про корегування митної вартості товару у зв`язку з відсутністю оплати за придбаний товар, у своєму рішенні від 17.04.2018 відзначив, що відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого товару є обґрунтованим з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

До того ж, є слушним зауважити, що законодавець визначає правочин удаваний, як такий, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони вчинили насправді. Тобто, основним юридичним фактом, який підлягає встановленню, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що повинні бути відповідні докази, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників.

Підстави звільнення від доказування визначені у статті 78 КАС України. Згідно з частиною шостою статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Резюмуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Одеська митниця, отримавши від НАБУ відповідні матеріали кримінального провадження, повинна була їх оцінити разом з іншими доказами, на предмет підтвердження обставин пов`язаності Продавця та Покупця та заниження вартості імпортованого товару.

Відповідаючи на доводи НАБУ та Одеської митниці про необґрунтовану правову позицію суду першої інстанції, що митний орган не мав права ґрунтувати свої висновки в акті перевірки на матеріалах незавершених кримінальних проваджень за відсутності вироків суду, які б набрали законної сили, позаяк визнання доказів кримінального провадження допустимими або не допустимими належить до виключної компетенції кримінального суду при розгляді кримінальної справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтею 352 Митного кодексу України передбачено, що посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частинами 4-5 статті 334 Митного кодексу України визначено, що правоохоронні органи, фінансові установи та інші контролюючі органи України відповідно до законодавства, на письмові запити органів доходів і зборів або з власної ініціативи інформують органи доходів і зборів про наявні відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

З метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або засвідчені копії, інформацію (у т.ч. в електронній формі), що стосується переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 19-2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» Національний банк України, Антимонопольний комітет України, Фонд державного майна України, орган державного фінансового контролю в Україні, Національне агентство з питань запобігання корупції, а також інші державні органи, що здійснюють державний контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами законодавства України, з метою запобігання та протидії кримінальним правопорушенням, віднесеним до підслідності Національного бюро, зобов`язані за зверненням Національного бюро проводити в межах своєї компетенції ревізії, перевірки та інші дії щодо контролю за дотриманням законодавства України фізичними та юридичними особами.

За такого правового регулювання, колегія суддів погоджується з доводами НАБУ та Одеської митниці про можливість використання під час проведення перевірки правильності заявлення митної вартості матеріалів, одержаних від правоохоронних органів.

Також є обгрнутованою позиція НАБУ, що сам по собі факт існування пов`язаності осіб та не зазначення цих відомостей декларантом у декларації не кваліфікується в національному законодавстві як злочин та не потребує його доведення в рамках кримінального провадження шляхом ухвалення вироку.

Контролюючим органом надано право доводити пов`язаність осіб, а уразі їх спірності адміністративний суд може встановити ці обставини на підставі будь-яких даних, що містять інформацію про них.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, відсутні будь-які підстави вважати надані матеріали кримінального провадження недопустимими доказами.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника, що сам по собі факт порушення кримінальної справи не вказує на існування обставин, які не потребують доказування. Зазначені обставини суд не може не враховувати для об`єктивного встановлення фактичних обставин у справі, оскільки надані матеріали є об`єктивно самостійними документами, використовувалися під час перевірки та містять інформацію про предмет доказування.

Є слушним, на думку суду апеляційної інстанції, покликання скаржника на постанову Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/416/18 про те, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення, в тому числі і копії процесуальних документів, отриманих детективами НАБУ на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Перевіряючи правильність застосування Одеською митницею резервного методу розмитнення товару, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частини 5- 8 даної статті встановлюють, що у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частина 9 статті 58 Митного кодексу України)

Частина 1 статті 59 Митного кодексу України унормовує, що разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до частини 1 статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За положеннями частини 2 цієї статті Кодексу під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Відповідно до частини 18 статті 58 Митного кодексу України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу (Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості)

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу (Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість).

Стаття 64 Митного кодексу України встановлює випадки застосування резервного методу.

Так, відповідно до даної норми у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Пунктом 2 статті VII наведеної Угоди оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або з порівнюваними кількостями, або з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

За поясненнями Одеської митниці, на їх запит про надання інформації про ідентичні та подібні товари, що відповідає усім критеріям, визначеним статей 59-61 Митного кодексу України, для визначення митної вартості товарів, імпортованих ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», Київська митниця відповіла відмовою.

За таких підстав, як стверджує Одеська митниця, митна вартість товарів, імпортованих ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» під час проведення перевірки визначена за резервним методом, у відповідності до статті 64 Митного кодексу України.

Є правильним зауваження суду першої інстанції, що за аналізом цінової інформації, використаної Митницею під час проведення перевірки, випливає наявність суттєвої варіації ціни за одним і тим самим кодом товару, що не дає можливість безперечно розрахувати грошові зобов`язання, які визначені митним органом в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

До того ж, суд правильно відзначив про відсутність документального підтвердження обставин обґрунтованості цінової інформації, наданої Київською митницею, враховуючи фізичні характеристики (за описом складу, технологією виготовлення, технологією оброблення, розмірами, поверхневою щільністю, тощо) та репутації на ринку, країни виробництва, виробника, часу експорту.

На вимогу ухвали суду апеляційної інстанції Одеська митниця надала копії митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості товарів, згідно акта перевірки №16/7.10-19-10/40516083 від 01.07.2020.

Дослідивши зміст даних декларацій, колегія суддів дійшла таких висновків.

Матеріалами справи встановлено, що загальна вага брутто/нетто товару (тканини) поставлена на адресу ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», за контрактами №3011-2916 від 30.11.2016 та №КВТ-2016 від 10.11.2016, укладеними з Компанією BFT WORLDWIDE LIMITED складала 1074т/1049,5 т, а одиниця виміру та ціна, що була вказана в митній декларації складала 2,18 доларів США/кг.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції, зіставляючи митні декларації ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» та митні декларації, що використані Одеською митницею, для проведення розмитнення товару за резервним способом, встановив порушення, з боку відповідача, частини 3 статті 64 Митного кодексу, що виразилося в наступному.

По - перше, Одеська митниця не враховувала об`єм партії товару, що поставлявся іншим суб`єктам господарювання за іншими митними деклараціями, адже придбання великої партії товару, надає право покупцю на знижку.

По - друге, за митними деклараціями ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» країною виробником та постачальником товару є Китай, Тайвань, Туреччина, Пакистан, Корея умови поставки CIF. Натомість, за митними деклараціями, які бралися за основу розмитнення, країни походження товару були: Туреччина, Польща, Білорусь, Німеччина, Молдова, країни ЄС, а країнами відправлення товару: Туреччина, Польща, Німеччина, Болгарія, Білорусь, Молдова, Італія, Фінляндія.

Майже в усіх випадках імпортування товару здійснювалося за іншими умовами поставки, згідно Інкотермс, зокрема, СРТ, DAP, CFR, DDP.

По - третє, застосовуючи резервний метод визначення митної вартості товару, Одеська митниця, виходила з рівня ціни за метр квадратний, а не за кілограм, як ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», тобто обираючи з двох альтернативних вартостей вищу.

По - четверте, Митницею, до спірних правовідносин, була застосована митна декларація, яка була предметом судового розгляду правильності коригування митної вартості товару. За результатами даного розгляду, судом ухвалене рішення про скасування рішення про коригування митної вартості товару.

По - п`яте, необґрунтовано була вибрана митна декларація, як джерело визначення митної вартості товару часом її складання - 2020 рік, враховуючи, що ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ» розмитнювало товар в 2016 - 2017 роках. До того ж, в декларації, складеної в 2020 році постачальником товару була Польща, оформлена декларація самостійно декларантом за резервним методом. Тобто визначити які складові митної вартості включені до ціни товару, з`ясувати неможливо.

По - шосте, в одному із випадків для визначення митної вартості товару під назвою «тканина» було обрано вартість товару - «побутові пилососи» (МД 100250001/2016/119672 від 12.12.2016).

Узагальнюючи викладене, колегія суддів, передусім звертає увагу на те, що Одеська митниця, оцінивши в сукупності наявні в неї документи, дійшла необґрунтованого висновку про пов`язаність Продавця та Покупця та помилково вважала, що декларант повинен був в митній декларації відобразити такі обставини.

До того ж, застосовуючи резервний метод розмитнення товару, Одеська митниця не врахувала, що сама лише наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Окрім того, в порушення частини 3 статті 64 Митного кодексу України, розмитнюючи товар за резервним методом, Митниця приймала для митних цілей вищу з двох альтернативних вартостей та довільно обирала рівень митної вартості.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість рішення суду першої інстанції та аргументів учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Як згадувалося вище, є неправильним, на думку суду апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції, що матеріали кримінального провадження не можуть бути прийняті до уваги при прийнятті рішення, зокрема у справі адміністративної юрисдикції, за відсутності вироку суду в кримінальному провадженні.

Інші аргументи суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «КНД ТРЕЙД КОМ», колегія суддів вважає правильними та підтримує.

Є доцільним наголосити, що суд апеляційної інстанції дотримався свого обов`язку обґрунтовувати ухвалене рішення, адже у ньому містяться відповіді на головні аргументи учасників справи. Суд не вбачає підстав давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України підставами для зміни рішення суду першої інстанції, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права, що виразилося у неправильному тлумаченні закону, який застосував суд.

За результатами апеляційного розгляду справи, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України, до якої приєдналася Одеська митниця Держмитслужби - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину щодо висновків врахування митним органом матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.04.2022.