Справа № 420/20757/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - Петрової А.В.

представника відповідача - Гомонець О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ПрАТ ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ ТАВРІЯ (проспект Дніпровський, 299, м. Нова Каховка, Херсонська обл.., 07905, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПрАТ ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ ТАВРІЯ (проспект Дніпровський, 299, м. Нова Каховка, Херсонська обл.., 07905, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.07.2021 року №132/34-00-07-01 (форми «Р»).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Південним МУ ДПС по роботи з ВПП м. Одеса Державної податкової служби України, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» з питань дотримання своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» за жовтень-грудень 2019 року та ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» за серпень 2019 року та складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 31.05.2021 №147/34-00-07- 01/00413475, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 р. № 132/34-00-07-01

ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» вважає, що контролюючий орган неправильно встановив обставини справи та зробив неправильні висновки, що викладені в Акті перевірки, у зв`язку з чим виніс незаконне та необґрунтоване податкове повідомлення-рішення

Всі контрагенти позивача, щодо яких проводилась перевірка, а саме ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД», є діючими суб`єктами господарювання, всі господарські операції з цими контрагентами мають реальний характер та підтверджені необхідними документами, оформленими відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На підставі документів, що були надані під час проведення перевірки а також тих документів що надалися ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» при поданні заперечень до акту, слід дійти висновку, що між ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» та його контрагентами дійсно склалися реальні господарсько-правові відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін, до того ж товар використано у господарській діяльності, що підтверджується належно складеними первинними бухгалтерськими документами, та отримано позитивний фінансовий результат від даних операцій.

Крім цього, податковий орган повністю і безпідставно ігнорує презумпцію правомірності правочинів. Документальною виїзною перевіркою не досліджено всі обставини, що мають значення для встановлення дотримання своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку на додану вартість з боку ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ».

У Акті перевірки від 31.05.2021 року контролюючий орган посилається не на вироки, якими б могло бути встановлено нереальність досліджуваних операцій, а лише на наявність кримінальних проваджень, що, згідно сформованим у судовій практиці підходам, не має жодного доказового значення для встановлення податкових порушень.

В акті перевірки від 31.05.2021 №147/34-00-07-01/00413475 податковий орган зазначає, що контрагенти ПрАТ «ДМК «Таврія» - ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ», ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» та інші суб`єкти господарювання по ланцюгу постачання не могли здійснити господарські операції, враховуючи наявні трудові та матеріальні ресурси. Про відсутність трудових та матеріальних ресурсів у платника податків щодо якого здійснювалася перевірка, в акті перевірки інформація відсутня.

Позивач зазначає, що позапланова перевірка не охоплює всього періоду взаємовідносин платника податків з контрагентами, що зазначаються в акті перевірки. Позивач наголошував на необхідності проведення додаткової перевірки з питань дотримання своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» за жовтень-грудень 2019 року та ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» за серпень-вересень 2019 року, у частині взаємовідносин платника з ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» за вересень 2019 року.

Крім того позивач зазначає, що акт перевірки складений з порушенням норм податкового законодавства і містить дефекти змісту та форми, а також недостовірні та суперечливі відомості.

У зв`язку з вищезазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.11.2021 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку загального провадження.

07.12.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За результатами проведено перевірки складено акт від 31.05.2021 року №147/34-00-07 01-01/00413475 та встановлено порушення ПРАТ «Дім марочних коньяків «Таврія» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого ПрАТ «ДМК «Таврія» занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 31 721 742 грн., у тому числі: серпень 2019 року - 8 000 223 грн., жовтень 2019 року - 8 005 160 грн., листопад 2019 року - 5 714 984 грн., грудень 2019 року - 10 001 375 грн.

В ході перевірки встановлено, що Позивач мав взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ «Колострейд», ТОВ «Зернопромінь»

Перевіркою встановлено, що у жовтні - грудні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало взаємовідносини з ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) щодо придбання кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшениці м`якої, не насіннєвої, врожаю 2019р., українського походження на загальну суму 142 329 112 грн., в т.ч. ПДВ 23 721 519 грн.

Відповідач зазначає, що ПРАТ «ДМК «Таврія» до перевірки не надано товаро-транспортні накладні. В сертифікатах якості показників пшениці та кукурудзи вiдсутнiй ПБ директора, відсутні ПІБ та підпис відповідального за аналiз хiмiка-лаборанта.

Також відповідач зазначає, що у ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" вiдсутнi земельні ділянки, на можливо вирощувати СГ продукцію, відсутня техніка для сівби, збору врожаю, склади для зберігання СГ продукції, тощо. Вiдповiдно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" відсутнє будь-яке зареєстроване нерухоме майно та земельні ділянки. Крім того встановлено, що у травні 2020 року комісією регіонального рiвня, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, щодо ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості.

Аналізом ЄРПН встановлено, що кукурудзу та пшеницю, реалізовану на ПрАТ «ДМК «Таврія», ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" було придбано по ланцюгу постачання у інших контрагентів. Сукупність фактів та обставин, що характеризують суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, господарські операції між ПрАТ «ДМК «Таврія» та TOB "КОЛОСТРЕЙД" () не підтверджуються стосовно реальності здійснених операцій. Не можливо підтвердити фактичне отримання ПрАТ «ДМК «Таврія» кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшениці м`яко, насіннєвої, врожаю 2019р. українського походження на загальну суму 142 329 112 грн., в т.ч. ПДВ 23 721 519 грн. ВIД ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" ().

Перевіркою встановлено, що у серпні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало фінансово господарські взаємовідносини ТОВ «Зернопромінь» () щодо придбання товару пшениця м`яка, не насіннєва, врожаю 2019, українського походження на загальну суму 48 001 340 грн., в т.ч. ПДВ 8 000 223 грн.

Відповідач зазначає, що ПРАТ «ДМК «Таврія» до перевірки не надано товаро-транспортні накладні. В сертифікатах якості показників пшениці та кукурудзи вiдсутнiй ПБ директора, відсутні ПІБ та підпис відповідального за аналiз хiмiка-лаборанта.

Перевіркою, під час проведеного аналізу інформації, наведеної в Єдиному реєстрі 1 податкових накладних встановлено, що ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» не є виробником товару: пшениця м`яка, ненасіннєва, врожаю 2019р., українського походження.

Також відповідач зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна - ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () не володіє власним майном. Оренда складiв, елеваторiв та земельних ділянок - відсутня. У лютому 2020 року комісією регіонального рiвня, вiдповiдно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року No1165, щодо TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості.

Відповідно до зареєстрованих податкових накладних, у серпні 2019 вiдсутня оренда складських приміщень, відсутнє придбання палива, електроенергії, водопостачання, реактивів, лабораторних послуг(аналізів), послуг збирання/сушіння, зберігання, транспортування тощо. Враховуючи відсутність власних основних засобів, відсутність власних працівників, не надання податкової звітності у попередніх періодах - не простежується можливість виробництва товару: пшениця м`яка, ненасна, врожаю 2019р ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» власними силами. Здійснення аналізу - якості зразку пшениці кожної партії товару без кiмiкiв лаборантів, без закупівлі реактивів та інших лабораторних обладнань - не можливо.

При дослідженні проходження товарів по ланцюгу від продавця TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» покупця ПАТ «ДМК «ТАВРІЯ» встановлено, сукупність фактів та обставин, що свідчить про те, що було здійснено виключно документальне оформлення для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції. Таким ЧИНОМ, встановлено відсутність постачання товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій.

Також відповідачем було вивчено податкову інформацію відносно підприємств, від яких ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» отримували товар для передачі позивачу. Зазначені підприємства за подтковою адресою відсутні. Встановлено нереальність продажу товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних товарів/послуг, за відсутності придбання товарів, що продано, від інших (не задіяних у ланцюгу нереальної поставки) постачальників та нереальності її надання власним трудовим і виробничим ресурсам.

Також відповідач зазначає, що ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () є фігурантом кримінального провадження №0000866 від 29.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України, а ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) є фігурантом провадження №0000364 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Крім того відповідач зазначив, що слідчим управлінням ТУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відносно службових осіб ПрАТ «ДМК «Таврія» здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000044, відомості про яке 02.07.2020 внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Окремо, відповідач звертає увагу, що платник податків при виборі контрагентів та укладаннi з ними договорів має керуватися належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорiв, отримання прибутку та прав на отримання певних преференцій.

З наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позову

04.01.2022 року у відзиві на позовну заяву Відповідачем наведена інформація, що за своєю правовою природою рівнозначна припущенням та жодним чином не стосується предмету доказування та не підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що наявні в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Реальність спірних господарських операцій Позивача з ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ГОВ «КОЛОСТРЕЙД» підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства. Продавцями товарів, а саме контрагентами Позивача (ТОВ «ЗЕРНОМПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД») були складені податкові накладні та зареєстровані у ЄРПН без жодних зауважень податкового органу.

Первинні документи, по взаємовідносинам Позивача із ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД», підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов`язковою частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Також позивач зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів Позивача по ланцюгах надання послуг/постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не належим доказом в розумінні процесуального Закону.

Крім того, позивач зазначає, що посилання Відповідача в Акті перевірки та у Відзиві на позовну заяву щодо наявності кримінальних проваджень стосовно контрагентів Позивача не підтверджують обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення.

21.01.2022 року до суду надійшли заперечення в яких відповідач, з посиланням на норми чинного законодавства, додатково зазначив, що надані позивачем свідоцтва про якість та сертифікати, не можуть свідчити про здійснення господарських операцій та постачання зернових, так як не єдиним документом, який посвідчує якість є сертифікат якості зерна, який надається відповідним органом - територіальним органом Держсільгоспінспекції на підставі договору про проведення робіт з огляду (інспектування) зерна та продуктів його переробки. Таких документів позивачем не надано. Представлені позивачем свідоцтва про якість та сертифікати лише посилюють сумніви в достовірності відомостей щодо вчинення позивачем господарських операцій з постачання зерна з ТОВ «ЗЕРНОРПРОМІНЬ» та ТОВ» КОЛОСТРЕЙД».

Також відповідач просить суд врахувати факти, зазначені в ухвалі слідчого судді Херсонського міського суду Херсонській області від 29.04.2021 (справа №766/12879/20), які підтверджують відсутність реального настання наслідків досліджуваних господарських операцій.

Також 25.01.2022 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, які за змістом ідентичні змісту заперечень.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 15.02.2022 року представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 15.02.2022 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» (надалі - Позивач) зареєстроване 02.10.1998 як суб`єкт господарювання (18.10.2004 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 0000113). Основними видами діяльності підприємства є: 11.1 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (основний); 1.21 Вирощування винограду; 11.1 Виробництво виноградних вин; 11.4 Виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 79.12 Діяльність туристичних операторів; 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 86.21 Загальна медична практика; 90.4 Функціювання театральних і концертних залів; 93.19 Інша діяльність у сфері спорту; 96.4 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 35.11 Виробництво електроенергії; 36.00 Забір, очищення та постачання води.

Південним МУ ДПС по роботи з ВПП м. Одеса Державної податкової служби України, в період з 29.04.2021 року по 24.05.2021 року, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ «ТАВРІЯ» з питань дотримання своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» за жовтень-грудень 2019 року та ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» за серпень 2019 року.

За результатами перевірки був складений про результати перевірки документальної позапланової виїзної перевірки від 31.05.2021 №147/34-00-07- 01/00413475 (далі Акт, Акт перевірки), відповідно до змісту якого перевіркою встановлено, що Позивач мав взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ «Колострейд», ТОВ «Зернопромінь»

Перевіркою встановлено, що у жовтні - грудні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало взаємовідносини з ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) щодо придбання кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшениці м`якої, не насіннєвої, врожаю 2019р., українського походження на загальну суму 142 329 112 грн., в т.ч. ПДВ 23 721 519 грн.

ПРАТ «ДМК «Таврія» до перевірки не надано товаро-транспортні накладні. В сертифікатах якості показників пшениці та кукурудзи вiдсутнiй ПБ директора, відсутні ПІБ та підпис відповідального за аналiз хiмiка-лаборанта.

У ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" вiдсутнi земельні ділянки, на можливо вирощувати СГ продукцію, відсутня техніка для сівби, збору врожаю, склади для зберігання СГ продукції, тощо. Вiдповiдно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" відсутнє будь-яке зареєстроване нерухоме майно та земельні ділянки. Крім того встановлено, що у травні 2020 року комісією регіонального рiвня, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, щодо ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості.

Аналізом ЄРПН встановлено, що кукурудзу та пшеницю, реалізовану на ПрАТ «ДМК «Таврія», ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" було придбано по ланцюгу постачання у інших контрагентів. Сукупність фактів та обставин, що характеризують суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, господарські операції між ПрАТ «ДМК «Таврія» та TOB "КОЛОСТРЕЙД" () не підтверджуються стосовно реальності здійснених операцій. Не можливо підтвердити фактичне отримання ПрАТ «ДМК «Таврія» кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшениці м`яко, насіннєвої, врожаю 2019р. українського походження на загальну суму 142 329 112 грн., в т.ч. ПДВ 23 721 519 грн. ВIД ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" ().

Перевіркою встановлено, що у серпні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало фінансово господарські взаємовідносини ТОВ «Зернопромінь» () щодо придбання товару пшениця м`яка, не насіннєва, врожаю 2019, українського походження на загальну суму 48 001 340 грн., в т.ч. ПДВ 8 000 223 грн.

ПРАТ «ДМК «Таврія» до перевірки не надано товаро-транспортні накладні. В сертифікатах якості показників пшениці та кукурудзи вiдсутнiй ПБ директора, відсутні ПІБ та підпис відповідального за аналiз хiмiка-лаборанта.

Перевіркою, під час проведеного аналізу інформації, наведеної в Єдиному реєстрі 1 податкових накладних встановлено, що ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» не є виробником товару: пшениця м`яка, ненасіннєва, врожаю 2019р., українського походження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна - ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () не володіє власним майном. Оренда складiв, елеваторiв та земельних ділянок - відсутня. У лютому 2020 року комісією регіонального рiвня, вiдповiдно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року No1165, щодо TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості.

Відповідно до зареєстрованих податкових накладних, у серпні 2019 вiдсутня оренда складських приміщень, відсутнє придбання палива, електроенергії, водопостачання, реактивів, лабораторних послуг(аналізів), послуг збирання/сушіння, зберігання, транспортування тощо. Враховуючи відсутність власних основних засобів, відсутність власних працівників, не надання податкової звітності у попередніх періодах - не простежується можливість виробництва товару: пшениця м`яка, ненасна, врожаю 2019р ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» власними силами. Здійснення аналізу - якості зразку пшениці кожної партії товару без кiмiкiв лаборантів, без закупівлі реактивів та інших лабораторних обладнань - не можливо.

При дослідженні проходження товарів по ланцюгу від продавця TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» покупця ПАТ «ДМК «ТАВРІЯ» встановлено, сукупність фактів та обставин, що свідчить про те, що було здійснено виключно документальне оформлення для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції. Таким ЧИНОМ, встановлено відсутність постачання товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій.

Також відповідачем було вивчено податкову інформацію відносно підприємств, від яких ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» отримували товар для передачі позивачу. Зазначені підприємства за подтковою адресою відсутні. Встановлено нереальність продажу товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних товарів/послуг, за відсутності придбання товарів, що продано, від інших (не задіяних у ланцюгу нереальної поставки) постачальників та нереальності її надання власним трудовим і виробничим ресурсам.

ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () є фігурантом кримінального провадження №0000866 від 29.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України, а ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) є фігурантом провадження №0000364 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Слідчим управлінням ТУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відносно службових осіб ПрАТ «ДМК «Таврія» здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000044, відомості про яке 02.07.2020 внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Перевіркою було встановлено порушення ПРАТ «Дім марочних коньяків «Таврія» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого ПрАТ «ДМК «Таврія» занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 31 721 742 грн., у тому числі: серпень 2019 року - 8 000 223 грн., жовтень 2019 року - 8 005 160 грн., листопад 2019 року - 5 714 984 грн., грудень 2019 року - 10 001 375 грн.

На підставі Акта перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 року №132/34-00-07-01, яким ПрАТ «ДМК «Таврія» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 39652178 грн., з яких 31721742 грн. за податковим зобов`язанням, 7930436 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.21 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПКУ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що ПрАТ «ДМК «Таврія» у перевіряємому періоді мало взаємовідносини з наступними контрагентами:

у жовтні - грудні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало взаємовідносини з ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) на підставі договору поставки СЕ продукції № 2019-11П від 03.10.2019р щодо придбання кукурудзи 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшениці м`якої, не насіннєвої, врожаю 2019р., українського походження;

у серпні 2019 року ПрАТ «ДМК «Таврія» мало фінансово господарські взаємовідносини з ТОВ «Зернопромінь» () на підставі договору поставки СГ продукції № 2019-08П від 13.08.2019р. щодо придбання товару пшениця м`яка, не насіннєва, врожаю 2019, українського походження.

Дослідивши зміст договорів, на підставі яких ПрАТ «ДМК «Таврія» мало взаємовідносини з вищезазначеними контрагентами, суд дійшов висновку, що вони містять всі істотні умови, які передбачені чинним законодавством. Зазначені договори є чинними, ніким не скасовані.

На підставі вищезазначених договорів ПрАТ «ДМК «Таврія» отримало від своїх контрагентів кукурудзу 3-го класу українського походження, врожаю 2019р. та пшеницю м`яку, не насіннєву, врожаю 2019р., українського походження.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано специфікації, свідоцтва про якість, рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі, тощо.

Аналізуючи складені між позивачем та його контрагентами первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

При цьому контрагентами позивача було виписано та зареєстровано на адресу ПрАТ «ДМК «Таврія» податкові накладні, що також відображено в акті перевірки.

Надаючи оцінку правовідносинам позивача з контрагентами, відповідач, як на підстави відсутності реальності господарських операцій, посилається в акті перевірки на наступні обставини:

у ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" вiдсутнi земельні ділянки, на можливо вирощувати СГ продукцію, відсутня техніка для сівби, збору врожаю, склади для зберігання СГ продукції, тощо. Вiдповiдно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" відсутнє будь-яке зареєстроване нерухоме майно та земельні ділянки. Крім того встановлено, що у травні 2020 року комісією регіонального рiвня, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, щодо ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості;

аналізом ЄРПН встановлено, що кукурудзу та пшеницю, реалізовану на ПрАТ «ДМК «Таврія», ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" було придбано по ланцюгу постачання у інших контрагентів. Сукупність фактів та обставин, що характеризують суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції;

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна - ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () не володіє власним майном. Оренда складiв, елеваторiв та земельних ділянок - відсутня. У лютому 2020 року комісією регіонального рiвня, вiдповiдно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року No1165, щодо TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» приймалося рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості;

відповідно до зареєстрованих податкових накладних, у серпні 2019 вiдсутня оренда складських приміщень, відсутнє придбання палива, електроенергії, водопостачання, реактивів, лабораторних послуг(аналізів), послуг збирання/сушіння, зберігання, транспортування тощо. Враховуючи відсутність власних основних засобів, відсутність власних працівників, не надання податкової звітності у попередніх періодах - не простежується можливість виробництва товару: пшениця м`яка, ненасіна, врожаю 2019р ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» власними силами. Здійснення аналізу - якості зразку пшениці кожної партії товару без хiмiкiв лаборантів, без закупівлі реактивів та інших лабораторних обладнань - не можливо;

при дослідженні проходження товарів по ланцюгу від продавця TOB «ЗЕРНОПРОМІНЬ» покупця ПрАТ «ДМК «ТАВРІЯ» встановлено, сукупність фактів та обставин, що свідчить про те, що було здійснено виключно документальне оформлення для формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції. Таким ЧИНОМ, встановлено відсутність постачання товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій;

податкову інформацію відносно підприємств, від яких ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» та ТОВ «КОЛОСТРЕЙД» отримували товар для передачі позивачу. Зазначені підприємства за подтковою адресою відсутні. Встановлено нереальність продажу товарів за номенклатурою, відмінною від номенклатури попередньо придбаних товарів/послуг, за відсутності придбання товарів, що продано, від інших (не задіяних у ланцюгу нереальної поставки) постачальників та нереальності її надання власним трудовим і виробничим ресурсам.

З приводу наведеного суд зазначає, що якщо контрагент ПрАТ «ДМК «Таврія» не виконав свого зобов`язання зі сплати відповідних податків, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи.

При цьому суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів Позивача по ланцюгах надання послуг/постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не належим доказом в розумінні процесуального Закону.

Відповідачем не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме ПрАТ «ДМК «Таврія», як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності своїх контрагентів, якщо така мала місце.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Також, слід зазначити, що обставини, зазначені відносно контрагентів позивача, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому суд зазначає, що при вирішенні податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Суд зазначає, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів. ПрАТ «ДМК «Таврія» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій Позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «БУЛВЕС АД» проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У рішенні по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

При цьому Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Суд зазначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення Броньовський проти Польщі [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004). У кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. Рішення Спорронг та Лонрот п. Швеції , рішення від 23 вересня 1982, серія A N 52, стор. 26, п. 69).

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути доступним (accessible) та передбачуваним (forseable). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. Доступність закону означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. Передбачуваність означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також, буде мати місце порушення ст.1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі Маркс проти Бельгії, п.69). Поняття майно має автономне значення, яке, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже - майно (рішення від 23.02.1995 року у справі Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів, п.53). Під дію статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив. Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має легітимне сподівання (Федоренко проти України, Едуард Петрович Мельник проти України) на отримання майна, за наявності однієї з умов: - якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право (Бурдов проти Росії, Юрій Миколайович Іванов проти України, Агрокомплекс проти України); - якщо є достатнє правове підґрунтування у національному законодавстві, що підтверджує вимогу (Брезовец проти Хорватії, Рисовський проти України, Кечко проти України, Стреч проти Великобританії, Москаль проти Польщі, Сук проти України, Федоренко проти України, Україна-Тюмень проти України).

Відповідно до п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF SHCHOKIN v.UKRAINE) (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06) судом констатовано, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Стосовно посилань відповідача на те, що ТОВ «ЗЕРНОПРОМІНЬ» () є фігурантом кримінального провадження №0000866 від 29.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України, а ТОВ "КОЛОСТРЕЙД" (КОД ) є фігурантом провадження №0000364 від 02.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, а також стосовно того, що слідчим управлінням ТУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відносно службових осіб ПрАТ «ДМК «Таврія» здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000044, відомості про яке 02.07.2020 внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України суд зазначає наступне.

Наведені вище посилання Відповідача лише вказують на наявність кримінальних проваджень, а не на наявність доведеного злочину відповідно до КК України, підтвердженого обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили в порядку КПК України. Слід звернути увагу, що в Акті перевірки відсутні посилання на обвинувальні вироки суду, які б набрали законної сили.

Наявність кримінальних проваджень та постановлених в їхніх рамках ухвал суду не є підтвердженням наявності злочину та, водночас, не є підтвердженням неможливості здійснення зазначеними постачальниками господарської діяльності, поки по даним справам відсутні обвинувальні вироки суду.

Це також передбачено презумпцією невинуватості, яка встановлена статтею 62 Конституції України, відповідно до якої, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У Акті перевірки контролюючий орган посилається не на вироки, якими б могло бути встановлено нереальність досліджуваних операцій, а лише на наявність кримінальних проваджень, що, згідно сформованим у судовій практиці підходам, не має жодного доказового значення для встановлення податкових порушень.

Суд зазначає, що наявність кримінального провадження в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

При цьому, посилання відповідача на зазначені вище кримінальне провадження, як на одну з підстав нереальності укладених господарських договорів між позивачем та його контрагентами, не може бути підставою для визначення позивачу податкових зобов`язань, оскільки контролюючим органом не надано до матеріалів адміністративної справи вироку по зазначених кримінальних провадженнях.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 року №132/34-00-07-01 (форми «Р») є протиправним та належить до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 22700 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 22700 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПрАТ ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ ТАВРІЯ (проспект Дніпровський, 299, м. Нова Каховка, Херсонська обл.., 07905, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення від 05.07.2021 року №132/34-00-07-01 (форми «Р»).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України (проспект Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, ) на користь ПрАТ ДІМ МАРОЧНИХ КОНЬЯКІВ ТАВРІЯ (проспект Дніпровський, 299, м. Нова Каховка, Херсонська обл.., 07905, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2022 року.

Суддя А.А. Радчук