Справа № 380/15302/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/15302/21 пров. № А/857/23494/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лунь З.І.), ухвалене у письмовому провадженні в м.Львові 19 грудня 2021 року у справі №380/15302/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, просив, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.09.2021: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.08.2019 № за платежем військовий збір на загальну суму 18 121,87 грн., що складається із: 14 497,50 грн. - основної суми податкового зобов`язання та 3 624,37 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.08.2019 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 60 406,25грн., що складається із: 48 325,00 грн. - основної суми податкового зобов`язання та 12 081,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.08.2019 № в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дарувальник за договором дарування квартири від 10.04.2017 є рідною сестрою позивача, тобто, членом його сім`ї другого ступеня спорідненості відповідно до норм Податкового кодексу України, то дохід позивача у вигляді вартості подарованої йому квартири підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою. Суд першої інстанції вказав, що ступінь спорідненості позивача та ОСОБА_2 підтверджено свідоцтвами про народження, паспортами, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та довідкою про вчинення нотаріальної дії, що є у справі. Суд першої інстанції зазначив, що оскільки дохід, отриманий позивачем у результаті дарування йому рідною сестрою квартири за договором дарування квартири від 10.04.2017, оподатковується за нульовою ставкою, тому суд робить висновок, що вказаний дохід звільняється від оподаткування військовим збором. Також, суд першої інстанції вказав, що позивач є таким, що виконав обов`язок щодо подання податкової декларації, тому податковий орган протиправно нарахував позивачу штраф в сумі 170,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2021 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що станом на 09.12.2021 згідно з ІС «Податковий блок» приватним нотаріусом Міханошиною О.І. жодних уточнень податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум отриманого з них податку (форма 1ДФ) щодо зміни ознаки гр. ОСОБА_1 за 2 квартал 2017 року до ГУ ДПС у Львівській області не подано. Скаржник зазначає, що під час проведення перевірки позивач належних документів не надав. Вважає, що у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації. Також скаржник вважає, що позивачем не надано всіх належних документів щодо обґрунтованості вартості таких послуг, а також не доведено, що ці витрати були понесені за надання правової допомоги та не надано платіжних доручень.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України.

В період з 04.07.2019 по 10.07.2019 Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 17.07.2019 №1059/13-01-13-07/ НОМЕР_1 .

Проведеною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 норм п.164.1, пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, пп.174.2.2 п.174.2, п.174.6 ст.174, п.167.2 ст.167, пп.168.2.1 п.168.2, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України, підпункту 1.1-1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України та донараховано податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та нараховано штраф за неподання декларації про доходи та майновий стан.

На підставі акта перевірки відповідач сформував податкові повідомлення-рішення від 30.08.2019: №, №, №.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень статті 162 ПК України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з підпунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (підпункт 164.2.10 пункту 164 статті 164 ПК України).

Порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав встановлений положеннями статті 174 ПК України, згідно з пунктом 174.6 якої об`єкти дарування, зазначені в пункті 174.1 (зокрема, нерухоме майно) цієї статті, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 ПК України об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення, оподатковуються за нульовою ставкою.

Зазначене нормативне положення застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.

Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV (податок на доходи фізичних осіб) цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

Таким чином, з 1 січня 2017 року законодавцем спрощено оформлення дарунку, зокрема, нерухомого майна для найближчих родичів спадкодавця, зокрема тих, що відносяться до другого ступеня споріднення з спадкодавцем.

У акті перевірка від 17.07.2019 №1059/13-01-13-07/ НОМЕР_1 контролюючим органом зазначено, що відповідно до наданих відомостей приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міханошиної О.І. - гр. ОСОБА_1 отримав дохід від подарованого майна, а саме дарування квартири вартістю 966500 грн., від дарувальника з яким відсутній степінь споріднення. Перевіркою встановлено неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Також, зазначено, що вказана сума підлягає оподаткуванню за ставкою 5% та військовим збором за ставкою 1,5%.

При перевірці використані відомості, що містяться в інформаційних базах даних ІС «Податковий блок».

Так, відповідно до долученої до матеріалів справи копії Договору дарування квартири від 10.04.2017, такий укладено між позивачем (Обдарований) та ОСОБА_2 ( Дарувальник ).

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_2 та позивач є родичами другого ступенів споріднення, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження, паспортами, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2 та довідки про вчинення нотаріальної дії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для нарахування контролюючим органом позивачу податок з доходів фізичних осіб на визначену податковим повідомленням-рішенням суму, оскільки у спірному випадку дохід позивача у вигляді вартості подарованої йому квартири підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.

Відповідно до підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Пунктом 179.1 статті179 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 179.2 статті 179 ПК України відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Оскільки податок з доходів фізичних осіб з доходу позивача у вигляді вартості отриманої ним в дар квартири обраховується за нульовою ставкою, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для винесеного відповідачем податкового повідомлення-рішення від 30.08.2019 № про нарахування позивачу штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 170,00 грн.

Щодо нарахування зобов`язання по сплаті військового збору, то відповідно до підпунктів 1.2, 1.3, 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, оскільки дохід, отриманий позивачем у результаті дарування рідною сестрою квартири за договором дарування квартири від 10.04.2017, оподатковується за нульовою ставкою, а тому такий дохід звільняється від оподаткування військовим збором, отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30.08.2019 винесено відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд апеляційної інстанції з огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, з врахуванням наданих позивачем документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає вірним висновок суду першої інстанції, що витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 3000 грн. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2021 року у справі №380/15302/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей