Справа № 500/9535/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9535/21

30 березня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

представник позивача Алексенко С.Л.

представник відповідача Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пуск і наладка" до Тернопільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пуск і наладка" (далі позивач, ТОВ "Пуск і наладка") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасування рішення №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 вересня 2021 року ТОВ «ПУСК І НАЛАДКА» отримало Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 Тернопільської митниці Державної митної служби України (надалі - Рішення). Відповідно до даного Рішення Відповідачем було скориговано та збільшено митну вартість товару, який імпортувався Позивачем, з 456933,04 російських рублів (167607,61 гривень) до 787806,95 російських рублів (288975,47 гривень). Внаслідок такого коригування митної вартості Позивач був змушений сплатити митний збір у розмірі 28841,61 грн. (що на 12111,94 грн. більше, ніж згідно з первинною декларацією) та ПДВ у розмірі 63451,55 грн. (що на 26646,27 грн. більше, ніж згідно з первинною декларацією).

Таким чином, внаслідок коригування митної вартості Відповідачем, Позивач був змушений додатково сплатити кошти у сумі - 38758,21 гривень.

Позивач вважає Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 протиправним, таким що суперечить положенням Митного кодексу України та підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання вимог вказаної ухвали, 17.01.2022 Тернопільською митницею Держмитслужби подано до суду відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що декларантом документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та не подано до митного оформлення повного пакету документів, визначених ч.2 ст.53 МК України, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, та страхові документи, якщо здійснювалось страхування. Також на вимогу митного органу не подано додаткових документів, згідно із ч.3 ст.53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема, каталоги, специфікації виробника товару. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості згідно митної декларації від 29.09.2021 № UA403000/2021/000046/2 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, за ЕМД № UA209220/2021/012003 від 10.06.2021 на рівні 58,10 RUB/кг, що є значно вищою за заявлену позивачем.

З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 року прийняте у відповідності до вимог чинного митного законодавства України та з урахуванням всіх обставин.

25.01.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 31.01.2022 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 21.02.2022 о 10:45 год.

Ухвалою суду від 21.02.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 02.03.2022 о 10:30 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

02 березня 22022 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 30.03.2022 о 10:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ТОВ "Пуск і наладка" зареєстроване 06.09.1995 року як юридична особа, з основним видом економічної діяльності виробництво електричного освітлювального устаткування .

01 липня 2020 року між ТОВ «ПУСК І НАЛАДКА» та ООО «Чернятинский стекольний завод» було укладено Договор поставки продукции №07/20/19 (надалі - Договір). Згодом було укладено Додаткові домовленості №1 від 24 грудня 2020, яким строк дії Договору було продовжено до 31 грудня 2021 року.

В п. №2 від 15.05.2021 до Договору сторони узгодили ціни на продукцію, яка придбавалася Позивачем на умовах даного Договору. 24.08.2021 між сторонами Договору була укладена Специфікація №6, де сторони визначили найменування, кількість продукції, ціну за одиницю продукцію та суму для оплати згідно вказаного Договору поставки.

26.08.2021 на підставі виставленого рахунку на оплату №423 від 24.08.2021 ТОВ «ПУСК І НАЛАДКА» було перераховано на рахунок ООО «Чернятинский стекольний завод» аванс у розмірі 50 % від загальної вартості партії товару, що поставлялася, а саме 218 924,80 RUB.

27 вересня 2021 року на територію Тернопільської митниці ДФС прибув вантажний автомобіль із товаром зазначеним в Спецификации №6 для розмитнення та подальшої доставки Позивачу.

Митним брокером ТОВ «ЕСКОРТ», як представником Позивача, 28.09.2021 була підготовлена та подана для декларування митна декларація №UA403030/2021/006164 з супровідними документами, а саме: транспортна накладна №421323 від 17.09.2021; рахунком на оплату №423 від 24.08.2021; рахунок-фактура №463 від 17.09.2021; упакувальний лист від 17.09.2021; сертифікат походження /0912551 від 17.09.2021; митна декларація №UA403030/2021/006164; банківська платіжна про передоплату від 26.08.2021; справка №27 від 27.09.2021; рахунок №27 від 27.09.2021; прайс лист від 15.05.2021; калькуляція собівартості продукції; калькуляція на стікляні розсіювачі; довідка про склад сировини; додаткові домовленості №1 від 24.12.2020; протокол погодження цін №5 від 15.05.2021; специфікація №6 від 24.08.2021; договір поставки продукції №07/20/19 від 01.07.2020; акт митного огляду №10102073/220921 /100219; договір-замовлення на виконання транспортних послуг №14/09 від 14.09.2021; товарна накладна №456 от 17.09.2021; Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №500/2241/20; декларація на товари 10131010/170921/0618123.

Однак, незважаючи на те, що Позивачем був поданий повний пакет документів необхідних для проведення декларування, Відповідачем не було оформлено вищезазначену декларацію, а винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021.

Хоча Позивач і не погодився із вказаним рішенням, але з метою отримання можливості розвантажити найманий транспортний засіб, Позивач оплатив всі митні платежі та ПДВ виходячи із скоригованої, збільшеної Відповідачем митної вартості товарів.

Так, 29 вересня 2021 року представником Позивача ТОВ «ЕСКОРТ», у зв`язку із прийняттям Відповідачем Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2, була подана нова електронна ВМД №UA403030/2021/006330, яка вже була прийнята та оформлена Відповідачем.

Під час здійснення контролю заявленої декларантом митної вартості митним органом встановлено що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності, а саме: в специфікації від 24.08.2021 №6, інвойсі від 17.09.2021 №463, рахунку на оплату від 24.08.2021 №423 не узгоджено вартість упаковки та маркування товару, що суперечить п. 2.5. контракту № 07/20/19 від 01.07.2020.

Стосовно твердження Відповідача про те, що в специфікації від 24.08.2021 № 6, інвойсі від 17.09.2021 №463, рахунку на оплату від 24.08.2021 №423 не узгоджено вартість упаковки та маркування товару, що суперечить п. 2.5. контракту №07/20/19 від 01.07.2020 суд зазначає наступне.

В п.2.5. згаданого договору зазначається, що ціна товару поставки, з урахуванням вартості упаковки, маркування, узгоджується сторонами в Специфікаціях та рахунках для оплати, які продавець надає покупцеві на основі таких Специфікацій. У Спецификации №6 зазначається, що «общая стоимость поставляемой партии Товара, в рамках действия договора поставки №07/20/19 от « 01» июля 2020 г., составила 437849,60 российских рублей». Той факт, що сторони Договору №07/20/19 від 01.07.2021 узгодили дане питання, підтверджує також упаковочний лист от 17.09.2021, сертификат происхождения /0912551 от 17.09.2021, де чітко розраховано необхідну кількість упаковок, картонних лотків та дерев`яних піддонів відповідно до Договору №07/20/19 від 01.07.2021 та рахунку-фактури №463 від 17.09.2021.

Таким чином, немає жодних підстав вважати, що Позивачем при формуванні ціни товару не узгоджено вартість упаковки та маркування даного товару.

Позивачем при поданні первинної ВМД №UA403030/2021/006164 було подано практично усі документи зазначені в ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

1) зовнішньоекономічний контракт з додатками (Договор поставки продукции №07/20/19 від 01.07.2020, та Специфікація №6);

2) рахунок-фактура (інвойс) (счет-фактура №463 от 17.09.2021);

3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (платіжне доручення банку);

4) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (Калькуляції вартості товару від виробника та від замовника);

5) транспортні (перевізні) документи (Договір-замовлення №14/09);

6) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Окрім цього Позивачем були надані додаткові документи передбачені ч. 3 ст. 53 МКУ, а саме:

1) прейскуранти (прайс-листа) виробника товару, калькуляції (прайс-лист от 15.05.2021, калькуляция);

2) копію митної декларації країни відправлення (експортна декларація №10131010/010/0095173).

Тобто, Позивачем до декларації №UA403030/2021/006164 було долучено документи передбачені пунктами 1-6 ч,2 ст. 53 МК України. Позивачем, не було долучено лише копію імпортної ліцензії, оскільки імпорт даного товару не підлягав ліцензуванню, та страхові документи, оскільки вантаж не підлягав страхуванню (про що була надана довідка №27 від 27.09.2021).

Отже, подання разом з декларацією №UA403030/2021/006164 документів передбачених пунктами 1-6 ч. 2 та 6-8 ч. 3 ст. 53 МК України є достатньою умовою для визначення митної вартості товару саме за основним методом - за ціною договору (контракту), оскільки всі вищеперелічені документи в повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товарів.

В оскаржуваному Рішенні Відповідачем не було наведено жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили про те, що Позивачем подано недостовірні чи неповні відомості про митну вартість. Позивачем було подано практично всі, передбачені ч. 2 та 3 ст. 53 МКУ, документи, що підтверджують митну вартість.

У графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів Відповідачем лише зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товару, який імпортується, у зв`язку з тим, що заявлена митна вартість є нижчою, ніж рівень вартості аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Також Відповідачем було вказано, що за основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості згідно ЕМД №UA209220/2021/012003 від 10.06.2021 на рівні 58,10 RUB/кг.

Однак, Відповідачем крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не зазначено країни, з якої імпортувався товар, умов поставки порівнюваного товару, комерційних умов тощо та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 року, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.52 МК України визначено, що з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою .

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містить відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка товарів для митних цілей", згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 МК України митний орган має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб`єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до ч.2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.3 ст.57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно ч.5 ст.57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

У відповідності до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

Згідно ч.3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст.54 МК України).

У відповідності до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом ч.5 ст.54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Серед іншого, відповідно до ч.2 ст.246 МК України, з метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається органу доходів і зборів на паперовому носії або як електронний документ розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 631, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 року за №1360/21672 (далі Порядок №631).

Згідно з п.4.5.4 Порядку №631, при здійсненні митного оформлення МД, зокрема, виконуються такі митні формальності як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР.

Відповідно до п.4.9.1 Порядку №631, під час завершення митного оформлення посадовими особами проводиться перевірка відомостей про виконання митних формальностей, сформованих за результатами оцінки ризику за МД із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі за допомогою АСАУР.

У разі коли під час виконання відповідно до пункту 5.4 цього розділу за попередньою МД митних формальностей, визначених пунктом 4.5 розділу IV цього Порядку, у тому числі за результатами спрацювання АСАУР, встановлено необхідність надання додаткових документів та/або відомостей про товари, проведення митного огляду товарів, взяття їх проб (зразків), посадова особа ПМО митного органу у строк, визначений частиною п`ятою статті 259 Кодексу, за допомогою АСМО надсилає зазначену інформацію Декларанту на відповідну електронну адресу (п.5.6 Порядку №631).

З метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) під час митного контролю та митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій розроблено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.07.2015 року №684, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 року за № 1021/27466 (далі Порядок №684).

Відповідно до абз.2 та 6 п.3 розд.І Порядку №684 автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) - сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками (далі - СУР) під час митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів; модуль АСУР - одна з підсистем АСУР, що входить до складу модуля автоматизованої системи митного оформлення товарів та транспортних засобів (далі - АСМО) або іншого програмно-інформаційного комплексу ДФС (далі - ПІК ДФС) і забезпечує роботу АСУР під час митного контролю товарів і транспортних засобів.

Згідно з розд.VІІІ Порядку №684, з метою прискорення митних формальностей у пунктах пропуску через державний кордон України при здійсненні аналізу та оцінки ризиків перевага надається такому підходу: у пунктах пропуску через державний кордон України переважно здійснюються аналіз та оцінка ризиків на предмет наявності нефіскальних ризиків, а також ризиків недоставки товарів до митниці призначення або їх підміни; у митницях призначення при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюються аналіз та оцінка ризиків на предмет наявності фіскальних та нефіскальних ризиків.

Відповідно до п.1 розд.IX Порядку №684, з метою забезпечення повноти збереження інформації щодо форм та обсягів митного контролю посадова особа митниці (митного поста) ДФС, визначена для здійснення митних формальностей, фіксує за допомогою АСМО або іншого ПІК ДФС у Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР усі митні формальності, виконані під час здійснення митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів (окрім митних формальностей, які автоматично фіксуються у графі E/J митної декларації), а також внесення інформації про результати виконання митних формальностей відповідно до пунктів 12, 13 розділу VIІ цього Порядку (далі - зворотна інформація про застосування СУР).

Щодо роботи посадових осіб відповідача розроблено методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та затверджені наказом ДФС 11.09.2015 року №689 (далі Методичні рекомендації).

Згідно з п.8 розд.2 Методичних рекомендацій, у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Зокрема, за змістом розд.5 "Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків" Методичних рекомендацій визначено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у митній декларації №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 року, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.

Вартість придбаних у ООО "Чернятинский стекольний завод" виробів для оснащення електричних освітлювальних приладів у розмірі 218924,80 RUB підтверджується транспортною накладною №421323 від 17.09.2021; рахунком на оплату №423 від 24.08.2021; рахунок-фактура №463 від 17.09.2021; упакувальний лист від 17.09.2021; сертифікат походження /0912551 від 17.09.2021; митна декларація №UA403030/2021/006164; банківська платіжна про передоплату від 26.08.2021; справка №27 від 27.09.2021; рахунок №27 від 27.09.2021; прайс лист від 15.05.2021; калькуляція собівартості продукції; калькуляція на стіклянні розсіювачі; довідка про склад сировини; додаткові домовленості №1 від 24.12.2020; протокол погодження цін №5 від 15.05.2021; специфікація №6 від 24.08.2021; договір поставки продукції №07/20/19 від 01.07.2020; акт митного огляду №10102073/220921 /100219; договір-замовлення на виконання транспортних послуг №14/09 від 14.09.2021; товарна накладна №456 от 17.09.2021; Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №500/2241/20; декларація на товари 10131010/170921/0618123.

Суд звертає увагу також на позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 20.02.2018 року у справі №809/1884/16, від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17, від 29.01.2019 року у справі №815/6827/17, від 19.02.2019 року у справі №805/2713/16-а, від 13.06.2019 року у справі №820/6315/15, згідно з якою посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст.53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Відтак, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана в договорі поставки продукції та рахунку-фактурі (інвойс), з огляду на надання декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору, та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Поряд з цим, відповідачем не доведено неможливість застосування попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару. Загальні посилання на норми МК України, зроблені в оскаржуваному рішенні, не конкретизують підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що в свою чергу не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про обґрунтованість визначення позивачем митної вартості імпортованого товару, що підтверджується транспортною накладною №421323 від 17.09.2021; рахунком на оплату №423 від 24.08.2021; рахунок-фактура №463 від 17.09.2021; упакувальний лист від 17.09.2021; сертифікат походження /0912551 від 17.09.2021; митна декларація №UA403030/2021/006164; банківська платіжна про передоплату від 26.08.2021; справка №27 від 27.09.2021; рахунок №27 від 27.09.2021; прайс лист від 15.05.2021; калькуляція собівартості продукції; калькуляція на стіклянні розсіювачі; довідка про склад сировини; додаткові домовленості №1 від 24.12.2020; протокол погодження цін №5 від 15.05.2021; специфікація №6 від 24.08.2021; договір поставки продукції №07/20/19 від 01.07.2020; акт митного огляду №10102073/220921 /100219; договір-замовлення на виконання транспортних послуг №14/09 від 14.09.2021; товарна накладна №456 от 17.09.2021; Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №500/2241/20; декларація на товари 10131010/170921/0618123.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 року є необґрунтованим, винесеним без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2270,00 грн. згідно платіжного доручення №1026 від 14.12.2021 року.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA403000/2021/000046/2 від 29.09.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Держмитслужби України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пуск і наладка" сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок згідно платіжного доручення №1026 від 14.12.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Пуск і наладка" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Польова, 3,с. Острів,Тернопільський район, Тернопільська область,47728 код ЄДРПОУ/РНОКПП 22601817);

відповідач:

- Тернопільська митниця Держмитслужби (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576).

Головуючий суддя Подлісна І.М.