Справа № 420/14170/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/14170/21

Головуючий в І інстанції: Свида Л.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 22.11.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Алєксєєвої Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.05.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» на час складання акту камеральної перевірки перебувало на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та є платником податку на додану вартість.

Позивачем подана податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2020 року.

Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 26 квітня 2021 року проведена камеральна перевірка своєчасності сплати податків до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» за вересень 2020 року, за результатами якої складений акт перевірки № 1379/21-22-18-03/43492846 від 26.04.2021 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2020 року протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки № 1379/21-22-18-03/43492846 від 26.04.2021 року, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 20.05.2021 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 36425,30 грн. за затримку на 52 календарних дня сплати податку на додану вартість в сумі 364253 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення, а тому, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем несвоєчасно сплачені зобов`язання саме з податку на додану вартість за вересень 2020 року, а тому, відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції за їх несвоєчасну сплату оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, суд першої інстанції відхилив посилання позивача на положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, оскільки за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість штрафні санкції застосовуються.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Так, приписами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В свою чергу, нормами п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Приписами п.п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено відповідачем та підтверджено під час судового розгляду справи, позивачем несвоєчасно сплачені самостійно обчислені у поданій декларації зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2020 року у сумі 364253 грн., строк затримки 52 дн.

Отже, наведене свідчить, що контролюючим органом правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення та вірно визначені розміри відповідних штрафних санкцій за порушення позивачем строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ (10%).

При цьому, колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується факт несплати сум ПДВ у встановлені приписами ПК України строки.

Водночас, колегія суддів критично розцінює посилання позивача у заявленому позові та поданій апеляційній скарзі на те, що у період дії карантинних заходів приписами п.п.52-1 п.52 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України заборонено застосування штрафних санкцій до платників податків за порушення податкової дисципліни, з огляду на наступне.

Так, приписами п.п.52-1 п.52 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що приписи п.п.52-1 п.52 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не звільняють платників податків від застосування до них штрафних санкцій в період дії карантинних обмежень, встановлених Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), при порушенні строків сплати податку на додану вартість, що і відбулось в даному випадку.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки платником податків не було своєчасно здійснено сплату самостійно визначених податкових зобов`язань за поданою податковою декларацією з податку на додану вартість, тому оскаржуване податкове повідомлення- рішення прийнято на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рівьера» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 07.04.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька