Справа № 380/9998/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Львів

справа №380/9998/21

провадження № П/380/10144/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Комунального підприємства «Бродиводоканал» про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ЄДРПОУ ВП №43968090, далі позивач) до Комунального підприємства «Бродиводоканал» (80600, Львівська обл., м. Броди, вул. В.Стуса, 22-А, , далі - відповідач), у якій позивач просить:

- накласти арешт на кошти та інші цінності КП «Бродиводоканал», що знаходяться в банках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість відповідача по податках та платежах перед бюджетом становить 3187404,60 грн. 28.03.2016 року Бродівським відділенням Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкову вимогу №338-13, яку надіслано платнику. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 по справі №380/2045/17 задоволено позов ГУ ДФС у Львівській області про стягнення з КП «Бродиводоканал» коштів в сумі 975280,79 грн. Інспекцією було виставлено інкасові доручення в обслуговуючий банк, але вжиті заходи не дали результатів щодо погашення заборгованості перед бюджетом у зв`язку з відсутністю коштів. Актом опису майна від 26.02.2020 №8539/10/50.09-16 інспекцією описано майно на загальну суму 407897,68 грн. На даний час суми податкових зобов`язань є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені до бюджету, тобто визнаються сумою податкового боргу відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України. Вжиті контролюючим органом заходи, щодо погашення заборгованості перед бюджетом відповідачем у встановленому законом порядку не мали позитивних наслідків. Відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на повне погашення податкового боргу. Вказує, що у відповідача недостатньо майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна №65384604 до державного реєстру обтяжень нерухомого майна внесено реєстраційний запис щодо виду обтяження податкової застави, що виникла на підставі акту опису майна від 26.02.2020 №8539/10/50.09-16. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у відзиві. Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Вказує, що податкова вимога від 28.03.2016 №338-13, на яку вказує позивач, включена у предмет спору у справі №813/4172/16. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2016 по цій справі, стягнуто з рахунків КП «Бродиводоканал» ВК Бродівської міської ради у банках, що його обслуговують та з рахунків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в сумі 199688,38 грн. до бюджету. На виконання цієї постанови, відповідачем з 14.11.2017 по 21.06.2018 здійснено відповідні платежі. Щодо суми податкової заборгованості в розмірі 9754280,79 грн., така заборгованість давно сплачена відповідачем до бюджету. Так, у межах справи №813/2045/17, за позовом ГУ ДПС у Львівській області до КП «Бродиводоканал» про стягнення до бюджету 2564206,02 грн., - провадження у такій справі закрито на підставі відмови позивача від позову, оскільки заборгованість повністю погашена. Крім цього, в провадженні Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа №380/791/21 за позовом ГУ ДПС у Львівській області до КП «Бродиводоканал» про стягнення заборгованості в розмірі 2721815,12 грн. Однак, в межах цієї справи позивачем уточнено позовні вимоги у зв`язку з сплатою ними 691100 грн. по податку на додану вартість. З вказаного вбачається, що відповідачем вживаються усі можливі та залежні заходи щодо поступового погашення податкового боргу. Тому вважає, що вимоги позивача про накладення арешту на кошти, що знаходяться в банках жодним чином не обґрунтовані, а їх задоволення може призвести до зупинення господарської діяльності підприємства, невиплаті заробітних плат, що зумовлене накопиченням заборгованості по таких обов`язкових платежах, тощо. Водночас, суми податкового боргу є досить великими, їх негайна сплата просто неможлива. Окрім того, враховуючи той факт, що відсутня будь яка з правових підстав, передбачених п.94.2 ст.94 ПК України, при зверненні ГУ ДПС у Львівській області до суду з заявою про застосування адміністративного арешту коштів та інших цінностей КП «Бродиводоканал», що знаходяться в банках, то і відсутні підстави для задоволення відповідно позову. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

26.08.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач вказує, що відсутність субвенцій, як стверджує відповідач, як підстава для відмови у задоволенні позову суперечить нормам ПК України, оскільки податковий борг відповідача виник на підставі самостійно поданих ним декларацій по податку на додану вартість та Кодекс чітко визначає процедуру стягнення такого податкового боргу. Просить позов задоволити.

16.09.2021 та 22.09.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача.

Ухвалою від 24.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 05.10.2021 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання, 30.03.2022 представник відповідача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі.

Ухвалою від 30.03.2022 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.17. п. 20.1. ст. 20 цього ж Кодексу, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, крім іншого залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Згідно п.п. 20.1.24. п. 20.1. ст. 20 цього ж Кодексу, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, крім іншого отримувати безоплатно від органів, що забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, необхідну для здійснення повноважень контролюючих органів щодо забезпечення погашення податкового боргу платника податків. У випадках, передбачених законом, податковий керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, які містяться в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Строк надання інформаційних довідок цими органами на письмові запити контролюючих органів не може перевищувати п`яти робочих днів з дня отримання таких запитів.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Відповідно до під.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.п. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 цього ж Кодексу, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, крім іншого звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи суд зазначає наступне:

28.03.2016 року відповідачем сформовано податкову вимогу форми ю №338-13, відповідно до якої загальна сума податкового боргу відповідача за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 27.03.2016 року складає 5107,92 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року у справі №813/2045/17 адміністративний позов задоволено повністю; стягнуто з рахунків комунального підприємства Бродиводоканал у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків цього платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до відповідного бюджету кошти на погашення податкового боргу у загальній сумі 975280,79 грн.

В матеріалах справи відсутні інкасові доручення щодо стягнення коштів відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року та зворотній бік облікової картки платника податків.

Як вбачається із довідки про суму податкового боргу платника податків по КП Бродиводоканал від 21.04.2021 року №4895/5/13-01-13-01-12 сума податкового боргу з податку на додану вартість станом на 30.03.2021 складає 3187404,60 грн.

Відповідно до акта опису майна від 26.02.2020 року №8539/10/50.09-16 позивачем проведено опис майна відповідач на загальну суму 407897,68 грн.

При тому, цей акт складений ще до виникнення боргу про який зазначає позивач у вищевказаній довідці, тобто до 30.03.2021 року, відповідно цей ж акт не є доказом відсутності у такого платника податків майна та/або про те, що його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або те, що майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

А також, в матеріалах справи відсутня інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності і нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У справі, що розглядається, контролюючим органом не було надано та не було доведено належними та допустимими доказами відсутністі у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Окрім того, відповідач заперечуючи проти позову подав копії платіжних доручень, вказує про погашення податкового боргу з 14.11.2017 по 21.06.2018, що виник на підставі податкової вимоги. Також, щодо суми податкової заборгованості в розмірі 9754280,79 грн., вказує, така заборгованість давно сплачена відповідачем до бюджету. Так, у межах справи №813/2045/17, за позовом ГУ ДПС у Львівській області до КП «Бродиводоканал» про стягнення до бюджету 2564206,02 грн., - провадження у такій справі закрито на підставі відмови позивача від позову, оскільки заборгованість повністю погашена.

Вказані доводи відповідача позивачем жодними належними та допустимими доказами не спростовано.

Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України регулює коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Згідно із п. 91.2. ст. 91 Податкового кодексу України, Порядок призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. 91.3. ст. 91 цього ж Кодексу, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Згідно із Порядком призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 25.05.2017 № 529, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2017 р. за № 786/30654, податковий керуючий здійснює заведення на кожного платника податків, який має податковий борг, справи, у якій у хронологічному порядку зберігаються всі документи, що стосуються здійснюваних платником податків відповідних заходів із погашення податкового боргу, а також крім іншого, здійснює підготовку документів для звернення контролюючого органу до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, зокрема шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені Кодексом.

Таким чином, на думку суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, оскільки з матеріалів справи не вбачається в якій саме сумі та на який період відповідач має податковий борг і в якій сумі, а також не доведено жодними доказами відсутність у відповідача майна, та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи позивача, відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, ЄДРПОУ ВП №43968090) до Комунального підприємства «Бродиводоканал» (80600, Львівська обл., м. Броди, вул. В.Стуса, 22-А, ) про накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна