Справа № 380/9490/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9490/21
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
28 березня 2022 року зал судових засідань №11
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А. Г.,
секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,
представника позивача Борецької О.Л.,
представника відповідача Середяка Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження заяву представника позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом дочірнього підприємства "АМБІЄНТЕ ФЕРНІЧЕ УКРАЇНА до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом дочірнього підприємства "АМБІЄНТЕ ФЕРНІЧЕ УКРАЇНА до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 14.02.2022 позов задовольнив повністю, а саме:
До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення в частині витрат, пов`язаних з розглядом справи, на загальну суму 175734,60грн.
Заява обґрунтована тим, що визначення вартості послуг з надання правничої допомоги у фіксованому розмірі звільняє від обов`язку зазначати та доводити кількість часу, фактично витраченого на надання такої допомоги. Вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям співмірності, передбаченими положеннями частиною 5 статті 134 КАС України з огляду на:
1) складність справи, оскільки матеріали справи складаються з великої кількості доказів, більшість з і яких становлять докази, які є суттєвими, входять до предмета доказування у спірних правовідносинах відносинах та підтверджують протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень. Вказує на те, що складність справи зумовлена необхідністю надання значного обсягу послуг, пов`язаних із пошуком актуальної судової практики, підготовкою та поданням до суду заяв по суті спору та інших процесуальних документів, участі адвокатів адвокатського об`єднання у судових засіданнях та необхідністю підготовки до них;
2) обсяг наданих послуг, оскільки надані послуги передбачали аналіз процесуальних документів відповідача, написання процесуальних документів у справі, підготовку до участі в судових засіданнях та безпосередню участю у 8 судових засіданнях;
3) значення справи для позивача, зважаючи на те, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивача було протиправно позбавлено права на використання від`ємного значення з податку на додану вартість та протиправно збільшено грошові зобов`язання позивача з податку на прибуток підприємств на суму.
Також посилається на те, що погоджена сторонами сума гонорару за надання правничої допомоги є ринковою та співмірною з професійним досвідом, високою компетенцією, визнанням на юридичному ринку виконавця юридичних послуг, а також його адвокатів.
Більше того, представник позивача звертає увагу на те, що адвокатське об`єднання понесло витрати на відрядження адвоката Борецької О.Л. з місцязнаходження адвокатського об`єднання (м. Київ, вул. Жилянська, 75) до міста Львів для участі у судовому засіданні 14.02.2022 у загальному розмірі 3768 грн., які складаються з:
- добових витрат за час перебування у відрядженні;
У судовому засіданні представник позивача заяву про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, підтримала та просила суд стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з прибуттям до суду.
У судовому засіданні представник відповідача проти заяви про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, заперечив повністю. Просив у задоволенні вказаної заяви відмовити повністю.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення суду, суд виходив з такого.
Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
У рішенні суду від 14.02.2022 не вирішено питання про судові витрати, до закінчення судових дебатів представник позивача зробила про це відповідну заяву, що згідно із зазначеним положенням є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.
Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд встановив, що позивач отримав професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №380/9490/21 від адвокатського об`єднання «ПрайсуотерхаусКуперс Лігал» (далі адвокатське об`єднання або виконавець послуг) на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 11.05.2021 (далі Договір) та Додатку №1 від 11.05.2021 до Договору (далі Додаток №1).
Пунктом 5.2 Договору передбачено, що гонорар (винагорода) за надання правової допомоги становить або фіксовану суму, яка узгоджується Сторонами, або ґрунтується на нижченаведених погодинних ставках спеціалістів адвокатського об`єднання, в діапазоні від USD 55 (помічник юриста/стажер) до USD 460 (партнер) за годину, залежно від компетенції та досвіду співробітників адвокатського об`єднання, які працюють на кожному окремому проекті та часу, який витратив такий спеціаліст.
Абзацом 2 вказаного пункту Договору передбачено, що сторони можуть погодити інший розмір погодинних ставок шляхом укладення додаткової угоди до Договору.
Так, згідно з пунктом 1.1.1 Додатку №1, адвокатське об`єднання зобов`язалося надати позивачу наступні юридичні послуги щодо супроводження адміністративної справи №380/9490/21 за позовом Клієнта до Головного управління ДПС у Львівській області, що включає у суді першої інстанції: і
- підготовку необхідних процесуальних документів;
- участь в судових засіданнях.
Відповідно до пункту 2.1 Додатку №1 сторони погодились, що вартість послуг, що зазначені у пункті 1.1.1 цього Додатку, становить 5000(п`ять тисяч) доларів США без ПДВ.
Відповідно до пункту 5.4 Договору сторони погоджуються, що вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання в еквіваленті доларів США є незмінною, але сума до сплати в гривні може змінюватись відповідно до змін обмінного курсу.
Згідно з детальним описом послуг позивачу надано наступні види юридичних послуг:
1) підготовка та подання позовної заяви від 09.06.2021;
2) підготовка та подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (за допомогою програмного забезпечення «ЕаєуСоn») від 22.06.2021;
3) участь у судовому засіданні 14.07.2021;
4) підготовка та подання відповіді від 28.07.2021 на відзив Головного управління ДПС у Львівській області від 21.07.2021 за вих. №269;
5) участь в судовому засіданні 04.08.2021.
6) підготовка та подання клопотання в порядку статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України від 13.09,2021;
7) участь в судовому засіданні 15.09.2021;
8) підготовка та подання заяви (доповнення до клопотання від 13.09.2021 в порядку статті 143 КАС України) від 20.09.2021 на ухвали суду від 15.09.2021.
9) участь у судовому засіданні 05.10.2021;
10) участь у судовому засіданні 25.10.2021;
11) участь у судовому засіданні 06.12.2021;
12) участь у судовому засіданні 12.01.2022;
13) участь у судовому засіданні 14.02.2022.
На підтвердження реальності понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, послуги представником позивача надано:
1) Копію договору б/н та Додатку №1 від 11.05.2021;
2) Акт надання послуг від 15.02.2022 на суму 175 734.60 грн.
3) Рахунок № 42800028 від 15.02.2022 на суму 175 734,60 грн.
5) Витяг з наказу №01-вд від 31.01.2022 (про відрядження ОСОБА_1 ).
7) Рахунок №00233935 від 07.05.2022 на суму 3268 грн.
Суд повторно зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідачів, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на послуги, надані згідно з вищевказаним переліком на загальну суму 175734,60 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та є явно завищеними.
Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що визначення вартості послуг з надання правничої допомоги у фіксованому розмірі звільняє від обов`язку зазначати та доводите кількість часу, фактично витраченого на надання такої допомоги, оскільки правильність наведеного твердження унеможливить проведення аналізу реальності та пропорційності адвокатських витрат.
Між тим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала у постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Суд критично оцінює посилання представника позивача на відомості довідника «Ukrainian Law Firms 2017», згідно з якими адвокатське об`єднання традиційно сильне у вирішенні податкових спорів з огляду на не актуальність відображеної інформації станом на рік розгляду справи №380/9490/21. З аналогічних мотивів суд відхиляє посилання представника позивача на інформацію, вказану у «Юридичній газеті», за змістом якої адвокатське об`єднання входить в 30-ку найкращих юридичних компаній України (рейтинг 2019 року).
Суд зазначає про те, що посилання позивача на ринкову вартість адвокатських послуг, а також наявність значного професійного досвіду, компетенції адвокатів та визнання на юридичному ринку адвокатського об`єднання «ПрайсуотерхаусКуперс Лігал», яким надавалися правничі послуги, не мають вагомого та переважного значення для суду під час оцінки співмірності заявленої суми до стягнення із складністю справи та фактично наданими послугами.
Щодо посилання представника позивача на рейтинг, сформований International Tax Review EMEA Tax Awards 2021, у відповідності до якого адвокатське об`єднання визнано кращою компанією у сфері оподаткування у 2021 році в Україні та міжнародний рейтинг «Legal 500», за яким адвокатське об`єднання входить до переліку кращих юридичних компаній у сфері вирішення податкових спорів, то вказані обставини суд враховує в аспекті складності справи. Так, обставина зайняття адвокатським об`єднанням «ПрайсуотерхаусКуперс Лігал» значних місць у відповідних рейтингах є індикатором фаховості його адвокатів у сфері оподаткування, що, у свою чергу, свідчить про відсутність потреби витрачення значних зусиль та часу для забезпечення юридичного супроводу у відповідній справі.
Надаючи оцінку значенню справи для заявника, суд виходить з того, що відповідна правова конструкція носить суб`єктивний характер. Водночас, на переконання суду, справа №380/9490/21 не належить до категорії термінових справ, не пов`язана з істотним ризиком для позивача, не потребує оперативного реагування.
Суд вважає слушними твердження представника позивача про значні обсяги доказового матеріалу, а саме первинних документів, складених у межах здійснення позивачем його господарської діяльності. Разом з тим, зазначена обставина сама по собі не є достатньою підставою для підтвердження складності справи. У цьому аспекті суд звертає увагу, що оскаржені податкові повідомлення-рішення стосуються здійснення та оформлення підприємницької діяльності упродовж одного і того ж періоду, який перевірявся контролюючим органом. При цьому складення оскаржених рішень фіскального органу зумовлене одним і тим самим інкримінованим позивачу порушенням, а саме неправомірністю, на думку органу податкового управління, податкового обліку операцій щодо забезпечення харчування працівників дочірнього підприємства «АМБІЄНТЕ ФЕРНІЧЕ УКРАЇНА» за принципом «шведського столу».
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що судова практика у спорах, пов`язаних з дисконтуванням грошових зобов`язань є усталеною, передбачуваною та містить роз`яснення правильності правозастосування релевантного нормативного регулювання.
Щодо участі представника позивача у засіданнях у справі №380/9490/21 суд звертає увагу на те, що 22.06.2021, 04.08.2021, 15.09.2021 та 05.10.2021 такі відбулися на стадії підготовчого провадження, тобто на відповідній стадії аналіз спірних матеріально-правових відносин не здійснювався. Вказані обставини суд враховує з точки зору співвідношення вартості оплати адвокатських послуг, які пов`язані з розглядом справи по суті, та тих, цільове призначення яких стосується збору доказового матеріалу та носить попередній (підготовчий) характер, а відтак потребує іншого рівня підготовки адвоката.
З огляду на викладене, суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат, пов`язаних з прибуттям до суду, слід зазначити наступне.
Як встановив суд, представник позивача звертає увагу на те, що адвокатське об`єднання понесло витрати на відрядження адвоката Борецької О.Л. з місця знаходження адвокатського об`єднання (м. Київ, вуя, Жилянкська,75) до міста Львів для участі у судовому засіданні 14.02.2022 у загальному розмірі 3768 грн., які складаються з:
- добових витрат за час перебування у відрядженні;
В обґрунтування понесених представник позивача надав:
- витяг з наказу №01-вд від 31.01.2022 (про відрядження ОСОБА_1 );
- рахунок №00233935 від 07.05.2022 на суму 3268 грн.
Суд, здійснивши аналіз заявлених до відшкодування витрат та долучених стосовно їх понесення доказів, дійшов висновку, що витрати, пов`язаних з прибуттям до суду необхідно задовольнити частково, а саме у розмірі 3268 грн., що відповідає вартості проїзду адвоката Борецької О.Л. до м.Львова з м.Київ.
У стягненні решти витрат необхідно відмовити повністю, зважаючи на те, що долучений витяг з наказу №01-вд від 31.01.2022 (про відрядження ОСОБА_1 ) не підтверджує реальність витрат адвокатського об`єднання у розмірі 500 грн. Жодних ігших доказів понесення таких витрат представник позивача до суду не подала.
Керуючись статтями 9, 139, 242, 243, 244, 252 КАС України, суд
заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
У задоволенні решти заяви представника позивача відмовити повністю.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне додаткове рішення суду складене 7 квітня 2022 року.

Суддя А.Г. Гулик