Справа № 380/23618/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року справа №380/23618/21

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.,

за участю:

представника позивача Гук І.І.,

представник позивача Захарія І.І.,

представника відповідача Івасечко Н.Я.,

свідок ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Трейд Груп» до Львівської митниці ДМС України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Трейд Груп» (79029, м.Львів, вул. Кульпарківська 93А) до Львівської митниці ДМС України (79000, м.Львів, вул. Костюшка 1) в якій позивач просить суд:

- скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці ДМС України від 02.11.2021 року № 209000/2019/900004/2, винесене підрозділом митного органу - Управлінням АМПМВ та МТР Галицької митниці;

- судові витрати покласти на Відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем подано до митного оформлення на ВМО «Городок» МП «Західний» Львівської митниці митну декларацію №UA209170/2021/022084 на товар «Тренажери для заняття спортом». Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п.1 ч.1. ст.57 Митного кодексу України за основним методом (ціна договору). 02.11.2021 року підрозділом митного органу було прийнято рішення №UA209000/2021/900021/2 про коригування митної вартості для визнання митної вартості митним органом застосовано метод 2г. Позивач не погоджуючись з вищенаведеним рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до Львівської митниці із скаргою на рішення. У відповідь на скаргу відповідач залишив рішення про коригування митної вартості в силі. Позивач вважаючи вищезазначене рішення необгрунтованим та таким, що підлягає до скасування звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою від 13 грудня 2021 року відкрив загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначив підготовче засідання.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 19.10.2021 №UA209170/2021/082482 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обгрунтовують заявлені числові значення митної вартості, зазначені за основним методом. За результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця дійшла, висновку, що, відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій третій ст. 53 Митного кодексу України. Договір на перевезення не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України (транспортні (перевізні) документи).

Протокольною ухвалою від 25.01.2022 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить суд позов задоволити в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Від представника позивача надійшла заява з додатковими поясненнями до позову.

В судовому засіданні представники позивача просили позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідачів надав аналогічні пояснення, з посиланням на аргументи, викладені в відзивах на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_1 який працює на посаді державного інспектора відділу контролю митної вартості Управління митних платежів, контроль митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці, що виніс оскаржуване рішення №UA209000/2021/900021/2 надав пояснення в судовому засіданні. Зазначив, що вартість товару, яка включена в ціну є важливо складовою та зазначив, що вартість упаковки, якщо вона окремо виділена то її можливо перевірити, якщо не виділено, то перевірити вартість неможливо. Крім того зазначив, що Львівська митниця взяла до уваги врахування упакування у зв`язку із транспортування товару. Розмитнення товару проводилось у м.Городок.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

19 жовтня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» через представника митного брокера Мартинюк Н.О., що діє відповідно до договору про надання послуг по декларуванню товарів (брокерських послуг) від 04.06.2019, подано до митного оформлення на ВМО «Городок» МП «Західний» Львівської митниці Митну декларацію № UA209170/2021/022084 на товар «Тренажери для занять спортом» : гантель 15 кг dumbbell set - 50 шт.; гантель 20 кг dumbbell set - 100 шт.; гантель 30 кг dumbbell set - 120 шт.; гантель 1 кг dumbbell - 600 шт.; гантель 2 кг dumbbell - 1800 шт.; гантель 3 кг dumbbell - 500 шт.; гантель 20 кг painting dumbbell set - 60 шт.; гантель 30 кг painting dumbbell set - 80 шт.; гантель 50 кг painting dumbbell set - 60 шт.; гантель 15 кг painting dumbbell set no box- 40 шт.; гантель 20 кг painting dumbbell set no box- 60 шт.; гантель 30 кг painting dumbbell set no box- 100 шт.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України за основним методом (ціна договору).

Так, згідно Контракту № 001/2604/2021 від 26.04.2021 року, що укладено між компанією Dingzhou Zhongtengsubo Sporting Goods Co. Ltd. (Китай) та ТОВ «НЕО-ТРЕЙД ГРУП», останній придбав у Постачальника товар, а саме : гантель 15 кг dumbbell set (50 шт.) за ціною 1015 доларів США ; гантель 20 кг dumbbell set (100 шт.) за ціною 2 606,0 доларів США, гантель 30 кг dumbbell set (120 шт.) за ціною 4 536, доларів США; гантель 1 кг dumbbell (600 шт.) за ціною 736,8 доларів США; гантель 2 кг dumbbell (1800 шт.) за ціною 4 420,8 доларів США; гантель 3 кг dumbbell (500 шт.) за ціною 1 842,0 доларів США; гантель 20 кг painting dumbbell set (60 шт.) за ціною 1 480,2 доларів США ; гантель 30 кг painting dumbbell set (80 шт.) за ціною 2 788,0 доларів США; гантель 50 кг painting dumbbell set (60 шт.) за ціною 3 650, 4 доларів США; гантель 15 кг painting dumbbell set no box (40 шт.) за ціною 772,4 доларів США; гантель 20 кг painting dumbbell set no box (60 шт.) за ціною 1 455,6 доларів США; гантель 30 кг painting dumbbell set no box (100 шт.) за ціною 3 420,0 доларів США. Таким чином, покупцем було придбано товару вартістю на загальну суму 28 723,20 долари США, що підтверджується контрактом та рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) № ZT-NEO 21-01 від 19.05.2021 року , що є відповідно до п. 1.1. контракту його невід`ємною частиною, а також платіжним дорученням від 12.07.2021 року, копії яких були надані митному органу під час декларування товару.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом було надано весь пакет документів, а саме :

1.) митна декларація №209170/2021/082482 від 19.10.2021 р.;

2.) рахунок-фактура (інвойс) від 19.05.2021 № ZT-NEO21-01;

3.) пакувальний лист до інвойсу від 19.05.2021 № ZT-NEO21-01;

4.) контракт від 26.04.2021 № 001/2604/2021;

5.) транспортна (ЖД) накладна № 42128256 від 13.10.2021;

6.) митна декларація країни відправника 00296971 від 16.08.2021 року;

7.) договір на транспортно-від 14.03.2019 року; експедиторське обслуговування № 03-

04/1 від 03.04.2020р.

8.) копія рахунку на оплату № 2083 від 18.10.2021 р.;

9.) копія CMR (міжнародна товаро-транспортна накладна) № 102177 від 10.10.2021 р.

10.) копія коносаменту № SXE 21080610;

11.) копія сертифікату походження на Товар № 21С4403А1770/05524;

12.) копія платіжного доручення.№ 91 від 12.07.2021 року, додатково було надано також :

13.) висновок судового експерта № 21/1/434 від 28.10.20Д року ;

14.) копію митної декларації № UA209170/2021/022084 від 23.03.2021 року;

15.) копію прейскуранта (прайс-листа) виробника Товару.

02.11.2021 року підрозділом митного органу - Управлінням АМПМВ та МТР Галицької митниці (Львівська Митниця ДМС України) було прийнято рішення №UA209000/2021/900021/2 про коригування митної вартості та для визначення митної вартості митним органом застосовано метод 2ґ.

04 листопада 2021 року Товариство звернулось до Львівської митниці ДФС ДМС України із скаргою (листом-оскарження) вих. № 001/04/11/21 на рішення про коригування митної вартості товарів з вимогою щодо скасування оскаржуваного рішення.

До скарги Товариством було додано копії усіх документів, що подавались декларантом із митною декларацією від 19.10.2021 р., також копію Висновку судового експерта за результатами проведення товарознавчого дослідження № 21/1/434 від 28.10.2021 року, копію прейскуранта (прас-листа) виробника товару та копію митної декларації №UA209170/2021/022084 від 23.03.2021 року, яка містить відомості про вартість ідентичних товарів, які ввозились та заявлялись до митного декларування товариством у березні 2021 року.

Відповідач надіслав відповідь №7.4-1-15/13/11977 від 15.11.2021 року Львівською митницею ДМС України, не зважаючи на подані у скарзі товариства аргументи та долучені копії документів , що в своїй сукупності в повній мірі підтверджують заявлену декларантом вартість товару, що підлягав до митного оформлення, було залишено без змін рішення про визначення митної вартості від 02.11.21 року №UA209000/2021/900021.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49,50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу(частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до ч. 1ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2ст. 57 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3ст. 57 Митного кодексу України).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6ст. 57 Митного кодексу України).

Частиною 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей , що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах: по справі № 21-127а15 від 31.03.2015, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та інших.

Як видно з матеріалів справи, позивач надав відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як передбачено ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Така ж позиція знайшла своє відображення у постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року».

З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У матеріалах справи міститься висновок судового експерта Білобрана Степана Зіновійовича за результатами проведення товарознавчого дослідження у відповідності до договору про надання послуг №21/1/34 від 28.10.2021 що вартість товарів зазначених в рахунку-фактури від №ZT-NEJ21-01 19.05.2021 є близькою до вартості визначеної експертним висновком.

Суд зазначає, що висновки експерта ґрунтуються на об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, відтак, митницею безпідставно поставлено під сумнів надані декларантом висновки фахівця в цій галузі. Дослідження проведені методом співставлення саме дійсних цін на товар у їх понятті, визначеному у статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, тому дане зауваження митниці, на думку суду, є необґрунтованими та безпідставним.

Таким чином, суд вважає, що у сукупності з іншими наданими документами зазначений висновок в межах цієї справи підтверджує задекларовану митну вартість.

Щодо висновків відповідача про ненадання зовнішньоекономічного договору, або документа, який його замінює відповідно до ст.53 МК України, як підстави для відмови у митному оформленні та прийнятті рішення про коригування митної вартості.

Судом встановлено, що з метою підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано:

1.) митна декларація №209170/2021/082482 від 19.10.2021 р.;

2.) рахунок-фактура (інвойс) від 19.05.2021 № ZT-NEO21-01;

3.) пакувальний лист до інвойсу від 19.05.2021 № ZT-NEO21-01;

4.) контракт від 26.04.2021 № 001/2604/2021;

5.) транспортна (ЖД) накладна № 42128256 від 13.10.2021;

6.) митна декларація країни відправника 00296971 від 16.08.2021 року;

7.) договір на транспортно-від 14.03.2019 року; експедиторське обслуговування № 03-

04/1 від 03.04.2020р.

8.) копія рахунку на оплату № 2083 від 18.10.2021 р.;

9.) копія CMR (міжнародна товаро-транспортна накладна) № 102177 від 10.10.2021 р.

10.) копія коносаменту № SXE 21080610;

11.) копія сертифікату походження на Товар № 21С4403А1770/05524;

12.) копія платіжного доручення.№ 91 від 12.07.2021 року, додатково було надано також :

13.) висновок судового експерта № 21/1/434 від 28.10.20Д року ;

14.) копію митної декларації № UA209170/2021/022084 від 23.03.2021 року;

15.) копію прейскуранта (прайс-листа) виробника Товару.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач при митному оформленні надав наявні в нього та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості за ціною договору. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товару, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларації недостовірні чи неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною контракту.

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

За приписами вимог п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 295, КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Трейд Груп» до Львівської митниці ДМС України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці ДМС України від 02.11.2021 року № 209000/2019/900004/2, винесене підрозділом митного органу - Управлінням АМПМВ та МТР Галицької митниці.

Стягнути з Львівської митниці ДМС України (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО0ТРЕЙД ГРУП» (79021, м.Львів, вул. Кульпарківська 93А, ) судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2022.

Суддя Сакалош В.М.