Справа № 592/16337/21
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №2 батальйону №1 УПП в Сумській області Яковенка Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції у Сумській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5146520 від 14.12.2021 року, був підданий адміністративному стягненню за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 510 грн. Інспектор патрульної поліції, старший лейтенант поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Сумській області Яковенко Олександр Сергійович мотивував свою постанову тим, що 14.12.2021 року, о 13 годині 53 хвилини, керуючи автомобілем марки «OPEL ASTRA j» реєстраційний № НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Петропавлівській, 49 порушив п. 9.2 б правил дорожнього руху «Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху», а саме не подав сигнал повороту світловим покажчиком при повороті ліворуч з вул. Петропавлівської на вул. Покровська площа, що зафіксовано на відеореєстратор Xaomi уі Car DWR І. Вважає дану постанову незаконною з наступних підстав. Дана дорожня обстановка, яка мала місце при керуванні ним автомобілем марки «OPEL ASTRA j» реєстраційний № НОМЕР_1 05.07.2021 року, на перехресті вулиць Петропавлівська та Покровська площа. Так під`їжджаючи до перехрестя він увімкнув покажчик повороту ліворуч та вирівнявши кермо автомобілю продовжив рух до перехрестя, на якому зупинився перед автомобілем, оскільки горів червоний сигнал світлофору. Надалі позаду під`їхав автомобіль патрульної поліції та став за його автомобілем позаду. Здійснюючи поворот стояв у крайньому лівому ряду по вулиці Петропавлівській і відповідно до знаку 5.16 «напрямок руху» здійснив на дозволений сигнал світлофору поворот ліворуч та продовжив рух до перехрестя вулиць Набережної стрілки та вулиці Іллінської ставши на світлофорі у крайньому правому ряду для здійснення повороту праворуч. Весь цей час автомобіль патрульної поліції прямував за ним. Після повороту на вулицю Набережної ріки стрілки патрульним автомобілем було увімкнено синій сигнал проблискового маячку та звуковий сигнал тим самим вимагаючи від мене здійснити зупинку. На зауваження, чому не повідомлено про його права та обов`язки, хоча працівники поліції вже розглядали справу та отримали посвідчення водія було повідомлено, що начебто справа не розглядається, а стоїмо просто спілкуємось, а коли справа буде розглядатись про це повідомлять, що в свою чергу є порушенням працівниками поліції, зокрема ст. лейтенантом Яковенко О.С. п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. Відповідно до постанови патрульної поліції місцем скоєння правопорушення є вулиця Петропавлівська, буд. 49. Відповідно до карти міста Суми, за вказаною адресою взагалі відсутній поворот з вулиці Петропавлівської на Покровську площу, за вказаною адресою розташовано магазин «Київстар», який знаходиться перед пішохідним переходом біля ЦУМу. А само перехрестя де начебто було здійснено правопорушення знаходиться на відстані 150 метрів від місця визначеного у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5146520 від 14.12.2021 року.

За таких обставин просить скасувати постанову серії ЕАО №5146520 від 14.12.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити, стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 14.12.2021 року близько 13 год. 53 хв. в м. Суми по вул. Петропавлівська поблизу 49, було виявлено транспортний засіб Open Astra, номерний знак НОМЕР_1 , водій керуючи транспортним засобом здійснюючи поворот ліворуч з вул. Петропавлівська на Покровську площу, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2. б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР). Керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до Позивача, відрекомендувався, пояснив підставу зупинки транспортного засобу, попросив надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п. 2.4 а ПДР України. Пояснив Позивачу, що він порушив вимоги п. 9.2 б ПДР, а саме: перед поворотом ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП. Роз`яснив Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. 14.12.2021 року розглянувши в присутності Позивача матеріали адміністративної справи, виніс постанову ЕАО № 5146520 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, відмовити у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення судового збору.

Від Позивача надійшла Відповідь на Відзив у якій Позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Управління патрульної поліції у Сумській області відзив на позовну заяву не надав.

Суд, дослідивши докази по справі дійшов наступних висновків.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 14.12.2021 інспектором роти №2 батальйону №1 УПП в Сумській області Яковенко О.С. була винесена постанова відносно позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 14.12.2021 о 13-53 годині в м. Суми вул. Петропавлівська, 49, водій керуючи ТЗ не подав сигнал повороту світловим показчиком відповідного напрямку при повороті ліворуч на вул. Покровська площа, що зафіксовано на відеореєстратор Хіомі уі Car DWR, чим порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.11).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п. 9.2.б ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.2.б. Правил дорожнього руху України, Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 6. Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом був переглянутий диск з відеозаписом зі службових нагрудних камер поліцейських. Так, з наданого відповідачем диску з відеозаписом з боді-камери, відеофайл розпочинається з того моменту, коли інспектор повідомляє ОСОБА_2 про те, що він вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме не надав перевагу у русі пішоходу який перетинав дорогу по пішохідному переходу, а також було повідомлено про те, що порушив п. 9.2 б правил дорожнього руху «Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху», а саме не подав сигнал повороту світловим покажчиком при повороті ліворуч з вул. Петропавлівської на вул. Покровська площа. Після отримання документів від ОСОБА_2 та дослідження матеріалів, а саме перегляду відеозапису, інспектором було роз`яснено права та обов`язки та винесено постанову про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 30.05.2018р. по справі №337/3389/16-а, яка в силу ч. 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на користь цієї особи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у справі, суд вказує на таке.

Згідно ч. 1ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. (п. 1 ч. 3ст. 132 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 15.12.2021 року, Додаток №1 виконаних робіт від 15.12.2021 року, ордер серія ДН № 000,212 від 15.12.2021.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 134 КАС України не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також зазначення затраченого часу на складання позову та інших процесуальних документів, чи вчинення інших дій. Особа для підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу має надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, але не детальний хронометраж кожної дії, що входить до складу таких робіт (послуг).

Суд звертає увагу, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат понесених позивачем на правову допомогу в розмірі 3000 грн, які мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 454 грн.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.122 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5146520 від 14.12.2021 за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор поліції роти №2 батальйону №1 УПП в Сумській області Яковенко Олександр Сергійович - м. Суми вул. Білопільський шлях, 18/1.

Управління патрульної поліції у Сумській області - м. Суми вул. Білопільський шлях, 18/1.

Суддя О.В. Литовченко