Справа № 592/16382/21
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/33/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді - Литовченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Представник позивача адвокат Баулін О.І. звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову заступника начальника Сумської митниці Державної митної служби у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 № 000056/80500/21, а провадження у справі про порушення митних правил закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що розгляд справи проведено у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; склад інкримінованого правопорушення відсутній за недоведеності умислу на надання недостовірних відомостей щодо вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів.

Ухвалою суду від 24.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

20.01.2022 представником відповідача Сумської митниці надано відзив на адміністративний позов, в якому, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача, в діях якої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, просить залишити без зміни постанову заступника начальника Сумської митниці Державної митної служби у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 № 0056/80500/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 102554,01 грн. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення у справі про порушення митних правил Сумська митниця діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка А.В. у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 № 0056/80500/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 102554,01 грн. (а.с.43-45).

З постанови в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка А.В. у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 № 0056/80500/21 вбачається, що 24.06.2021 до митного поста «Конотоп» Північної митниці митним декларантом ФОП ОСОБА_1 була подана митна декларація IM 40АА зареєстрована за № UA 102300/2021/000944 на товар «Автомобіль легковий для перевезення людей був у використанні: марка VOLKSWAGEN, модель PASSAT - 1 шт. VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий , V1781 cm3,потужність - 92 кВт, номер двигуна - нема даних,загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія -5, екологічний клас не нижче Євро- 2, календарний рік виготовлення - 1997, модельний рік виготовлення - 1998, перша реєстрація - 10.05.1997, кузов - універсал, колір - чорний, колісна формула 4x2, призначений для перевезення людей. Виробник: Volkswagen AG».

У якості підстави для митного оформлення товару були надані наступні документи: договір купівлі-продажи б/н від 06.05.2019; свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_5 від 15.05.19; документ зняття з обліку ТЗ №28-7/19/23102-2 від15.05.19; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.014.021505-21 від 11.06.21; паспорт гр. ОСОБА_2 НОМЕР_2 виданий органом 5926, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_3 від 19.10.98; довідка про місце проживання особи ОСОБА_2 ; договір про надання послуг митного брокера № 22/06-1 від 22.06.2021; квитанція про оплату № KPK1-APA8-P0B3-M23T від 24.06.21; інформація про т.з. VOLKSWAGEN PASSAT; фото VIN т.з. VOLKSWAGEN PASSAT.

В графі 15 митної декларації декларантом була вказана країна відправлення Естонія. В графі 36 митної декларації декларантом була заявлена преференція по сплаті мита за кодом 310. Відповідно до преференції 310 було нараховано митні платежі в сумі 23286,40 грн, які сплачуються під час імпорту товарів, що відповідають коду УКТЗЕД (у тому числі, мито 00 грн., Акциз 19405,33 грн. та ПДВ 3881,07 грн.) та 096 код (добровільні надходження) - 8500 грн..

Згідно пояснень громадянки ОСОБА_1 , заповнення граф 15, 34, 36, 47 митної декларації здійснено нею особисто на підставі інформації та відомостей, отриманих від ОСОБА_2 . Визначення преференції по сплаті мита в декларації ґрунтувалось на підставі Закону України від 15.04.2021 №1402-ІХ.

Законом України від 15.04.2021 №1402-ІХ (надалі - Закон) «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби", за умови дотримання положень, передбачених пунктом 9 7 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій із ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до пункту 36 підрозділу 5 цього розділу.

Цим же Законом визначено, що дія цього пункту (пункту 36 підрозділу 5) не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам "ЄВРО-2" і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, та/або ввозяться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з тимчасово окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України.

Постановою Верховної Ради України 27.01.2015 №129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУAM, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» Російську Федерацію визнано державою - агресором.

Згідно з базою даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Державної митної служби України, транспортний засіб іноземної реєстрації в останнє був ввезений на територію України через митний пост "Катеринівка" Сумської митниці ДФС 11.02.2018 (тобто в напрямку з Російської Федерації) у митному режимі «транзит» з метою особистого користування та станом на даний час за межі митної території України не вивезений.

Відповідно до договору купівлі продажу від 06.05.2019 та сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.014.021505-21 від 11.06.21 зазначено походження транспортного засобу - Німеччина.

Сума митних платежів які б підлягали сплаті за товар, задекларований за МД №UA102300/2021/000944 за кодом УКТЗЕД 3 без використання преференції по сплаті мита станом на 24.06.2021 року складала 57471.07 грн. (мито -1630.02, акциз - 43545.85 ,ПДВ -12295,20 грн.).

Недобори митних платежів склали суму 34184,67 грн. (мито - 1630,02 грн, акциз - 24140,52грн, пдв - 8414,13 грн.)

Таким чином, на думку відповідача, митним декларантом ФОП ОСОБА_1 було вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме неправомірно застосовано норми Закону України від 15.04.2021 № 1402-ІХ в частині застосування пільг по сплаті мита, акцизного збору та ПДВ, чим занижено суму податкового зобов`язання на суму 34184,67 грн.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення у митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

У відповідності до положень ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

П. п. 1, 4 ст. 289 МК України передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України, а також після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України, платник податків - особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України) , юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції) , що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1. ст. 15 ПК України).

Згідно п/п "в" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Тобто, саме на декларанта покладено обов`язок зі сплати митних платежів у випадку ввезення товарів на митну територію України. Аналогічне правило закріплено у п. 4 ч. 1 ст. 266 МК України.

Як вбачається із митної декларації типу ІМ40 АА № UA102300/2021/000944, за якою до митного оформлення пред`явлено автомобіль VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN НОМЕР_1 , декларантом являється ОСОБА_2 (п. 8 Декларації), у той час як ФОП ОСОБА_1 є його представником (п. 14 Декларації), яка здійснила заповнення від імені довірителя на підставі наданих останнім документів митної декларації для здійснення митних формальностей та випуску у вільний обіг належного ОСОБА_2 автомобіля.

22.06.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання послуг по декларуванню товарів транспортних засобів за яким виконавець зобов`язалася вчинити від імені та за рахунок Довірителя декларування товарів і транспортних засобів Довірителя, які переміщуються останнім через митний кордон України, а також надавати інші послуги, передбачені Договором (а.с. 15, 16).

Пунктом 6.2 Договору на ОСОБА_2 покладено обов`язок забезпечення достовірності даних заявлених ним у заявці та у документах.

З наведеного вбачається, що виключно ОСОБА_2 являється декларантом за митною декларацією типу ІМ40 АА № UA102300/2021/000944, на якого покладено відповідальність за достовірність відомостей та справжність документів, наданих для митного оформлення, а тому ФОП ОСОБА_1 не може бути суб`єктом порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, у випадку заповнення та подання до митного органу відповідної декларації від імені довірителя за вищевказаних обставин.

До того ж, у оскаржуваній постанові в справі про порушення митних правил зазначено про ч. 4 ст. 266 МК України, яка визначає відповідальність декларанта у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що суперечить встановленим вище обставинам.

Більше того, у матеріалах справи відсутні докази того, що договір про надання послуг по декларуванню товарів транспортних від 22.06.2021 був нотаріально посвідчений.

Хоча за правилом ч.ч. 5, 6 ст. 265 МК України, декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Також, суд наголошує, що при здійсненні митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України, митні платежі підлягають сплаті саме власником цих товарів, винагорода митного брокера не містить залежності від розміру митних платежів, який має сплатити власник товару.

Як наслідок, відповідачем не доведено наявності прямого чи непрямого умислу щодо зменшення митних платежів у митного брокера, адже результат митного оформлення не має для митного брокера жодних фінансових зисків та наслідків.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості що позивач раніше вчиняла дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Щодо посилання представника відповідача про походження задекларованого транспортного засобу, заявленого до митного оформлення з використанням преференції по сплаті мита за кодом «310», чи його ввезення з території держави окупанта (агресора), суд зазначає наступне.

Згідно п. 1-3 ст. 36 МК України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

У листі Держмитслужби України від 15.07.2008 року №14/922-ЕП «Щодо окремих питань з визначення країни походження автотранспортних засобів» вже надавалося роз`яснення з приводу того, що VIN-код транспортного засобу являє собою структуроване поєднання літеро-цифрових позначень, що надається виробником транспортному засобу з метою його ідентифікації.

Структура і зміст VIN-коду визначаються міжнародним стандартом ISO 3779-1983, гармонізованим з державним стандартом України ДСТУ 3524-97 обов`язкового застосування в Україні. Структура VIN-коду складається із трьох частин:

1) міжнародний код виробника транспортного засобу (World Manufacturers Identification) - перші три позиції;

2) описова частина ( Vehicle Description Section ) - з 4 по 9 позицію;

3) розпізнавальна частина (Vehicle Identification Section) - з 10 по 17 позицію.

Перші три символи VIN-коду (World Manufacturers Identification) визначають географічну зону, коди країни і виробника автотранспортного засобу: 1-й символ VIN-коду «Країна виробник»: W - Німеччина.

Дане роз`яснення Держмитслужби України додатково підтверджує той факт, що задекларований транспортний засіб має країну походження «Німеччина» адже його VIN-номер: НОМЕР_1 починається на літеру «W».

Подані для митного оформлення документи чітко вказують на країну походження транспортного засобу (Німеччина), транспортний засіб Volswagen Passat, VIN НОМЕР_1 не перетинав кордону Російської Федерації. Тобто позиція митної служби, що країною походження транспортного засобу - Російська Федерація є безпідставною.

Положення Розділу ІІ «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Мінфіну України від 30.05.2012 року №631, визначають правила заповнення граф митних декларацій, в тому числі й графи 15 МД, де зазначено, що у цій графi, вiдповiдно до класифiкацiї країн свiту, наводиться українською мовою коротка назва країни, з якої товари відправлені в Україну.

Встановлені судовим розглядом обставини справи спростовують твердження представника відповідача щодо походження автомобіля марки Volswagen Passat, VIN НОМЕР_1 , з країни, визнаної державою-окупантом, та неможливості застосування під час його митного оформлення пільгового режиму із використанням преференції за кодом «310».

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положення ст. 485 МК України передбачає наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo" , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 року N 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якій "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine" ) , з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" ("Avsar v. Turkey" ).

Згідно вказаній позиції ЄСПЛ "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять жодних ствердних та беззаперечних доводів на підтвердження наявності у діях ФОП ОСОБА_1 як прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів під час здійснення митного оформлення автомобіля Volswagen Passat, VIN НОМЕР_1 , 1998 року виготовлення, оскільки, в першу чергу, митний брокер діяла не від свого імені, а від імені декларанта ОСОБА_2 , згідно договору, вносила інформацію у графи митної декларації типу ІМ40 АА № UA102300/2021/000944 на підставі наданих довірителем відомостей і документів, а тому була позбавлена інтересу скористатися встановленими пільгами щодо сплати митних платежів відносно транспортного засобу, який їй не належить, також матеріалами справи підтверджено, що в поданих митній декларації та доданих документах відсутні неправдиві відомості чи недостовірна інформація щодо автомобіля.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, оскільки представником відповідача не надано будь-яких належних аргументів на спростування пояснень позивача та підтвердження наявності в діях ФОП ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, шляхом скасування постанови про порушення митних правил від 08.12.2021 № 0056/80500/21.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, ст.ст. 4, 257, 258, 266, 458, 485, 486, 495, 531 МК України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 № 0056/80500/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 102554,01 грн, провадження в справі про порушення митних правил закрити.

Стягнути з Сумської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ;

Відповідач: Сумська митниця Державної митної служби України, місце знаходження: м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 24,

Суддя О.В. Литовченко