Справа № 711/7587/21
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7587/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Діхтяренко І.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кольвах Олега Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2021р. відносно неї працівником поліції винесена постанова серія ГАБ № 082465 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2ст. 44-3 КУпАП.

Вказує, що постанова є необгрунтованою та такою, що складена з порушенням вимог законодавства. Так, відповідач не зазначив жодних доказів на підтвердження обставин, що викладені у постанові; справу розглянув без доказів і відхилив заперечення позивача; не дотримано норми ч.5 ст. 258 КУпАП; вина позивача не доведена.

Таким чином просить суд, - визнати протиправною та скасувати постанову від 17.11.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн.; закрити провадження по справі; стягнути з відповідача на користь позивача витрати із сплати судового збору та правничої допомоги.

Ухвалою суду від 01.12.2021р. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 15.03.2022р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кольвах О.В.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

Третя особа подала письмові пояснення по суті позову, за якими просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 17.11.2021р. інспектор взводу №1 роти ТОР УПП в Черкаській області ДПП Кольвах О.В. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно до повноважень, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію», шляхом патрулювання на службовому автомобілі. На отриманий виклик був здійснений виїзд за адресою: м. Черкаси, вул.С.Кішки, 216 в аптеку АНЦ, де виник конфлікт між працівником закладу та ОСОБА_1 . Отримавши пояснення від працівника закладу та ОСОБА_1 , було встановлено, що остання порушувала правила карантинних обмежень, а саме, - під час дії карантину перебувала у приміщенні аптеки без вдягнутих засобів індивідуального захисту (респіратору або захисної маски), що повністю закриває ніс та рот. Інспектор представився, назвавши прізвище, посаду та спеціальне звання і після встановлення особи позивача здійснив розгляд справи про адмінправопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Також позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Під час розгляду справи позивач не заявляла жодних клопотань та письмових пояснень від неї не надходило. При цьому, позивач продовжувала порушувати вимоги карантинних обмежень і на зауваження поліцейського не реагувала.

Розглянувши справу відповідно до ст.ст. 258, 283, 33, 251, 252 КУпАП була винесена постанова серія ГАБ №082465 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП щодо позивача і накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Зі змістом постанови ОСОБА_1 була ознайомлена, а також їй роз`яснені порядок та строки оскарження постанови і порядок сплати штрафу. Копію постанови позивач отримала під розписку.

Також у письмових поясненнях зазначено, що під час розгляду справи та винесення постанови були враховані норми чинного законодавства. Вважає безпідставними доводи позивача про те, що пред`явлене їй посвідчення працівника поліції не є чинним та не відповідає формі, встановленій законодавством. Зазначено, що інспектором при розгляді справи і винесенні постанови щодо позивача, доведено наявність події та складу адміністративного правопорушення і вини особи у його вчиненні. Постанова є законною та обгрунтованою; застосовані норми права, які були чинними на час події. Щодо судових витрат, що третя особа вважає, що відсутні підстави для задоволення такої вимоги, оскільки понесені витрати не доведені позивачем.

В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що постанова від 17.11.20221р. є незаконною, карантин введений у країні не конституційно. Під час перебування її в аптеці, поліцейським були порушені її права: не пред`явлене посвідчення, а лише пред`явлено жетон; працівник поліції до неї грубо поставився; її не обслужив фармацевт, хоча вона хотіла придбати ліки; примусово працівник поліції вивів її з приміщення аптеки на вулицю та незаконно заволодів анкетними даними; не була надана поліцейським довіреність про те, що він мав право вчиняти ті дії, які ним вчинені, враховуючи, що ним надавались послуги. Крім того, вважає постанову КМУ №1236 незаконною та такою, що вона не повинна була її виконувати. Зазначила, що вона дійсно відмовилась виконувати вимоги постанови КМУ, оскільки не була хвора і маска їй не була потрібна.

В судове засідання представник відповідача та третя особа не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, переглянувши відеозаписи події, яка мала місце 17.11.2021р., що надані третьою особою, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

до даних правовідносин підлягають до застосування норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до норм КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 ч.2 КУпАП.

Отже, в даному випадку позивачем вірно визначено відповідача Департамент патрульної поліції. Крім того, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, слід зазначити, що, як на думку суду, інспектор взводу №1 роти ТОР УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кольвах О.В. під час несення служби правомірно здійснював розгляд адміністративної справи щодо ОСОБА_1 та виніс постанову від 17.11.2021р. про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, за результатами перегляду в судовому засіданні відеоматеріалів (відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського), що містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що в приміщенні аптеки ОСОБА_1 перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот. При цьому, поліцейський інспектор Кольвах О.В. перед початком з`ясування обставин та розгляду адміністративної справи представився і пред`явив позивачу посвідчення працівника поліції. На думку суду, доводи ОСОБА_1 про те, що посвідчення не було їй пред`явлене працівником поліції та їй не була надана останнім довіреність на вчинення певних дій, є безпідставними та такими, що спростовуються дослідженими доказами.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 17.11.2021р. інспектор взводу №1 роти ТОР УПП в Черкаській області ДПП Кольвах О.В. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно до повноважень, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію», шляхом патрулювання на службовому автомобілі. На отриманий виклик був здійснений виїзд за адресою: м. Черкаси, вул. С.Кішки, 216 до аптеки АНЦ.

Як вбачається з постанови серія ГАБ №082465 від 17.11.2021р., винесеної інспектором поліції Кольвах О.В., близько 11-10 гр. ОСОБА_1 перебувала у приміщенні аптеки АНЦ за вказаною адресою, без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски під час карантину, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП, за що її притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримала, про що свідчить її розписка.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Так, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000р., передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Стаття 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Громадські будинки і споруди це загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій, які надають послуги фізичним особам (населенню) або юридичним особам (громаді та державі).

Слід зазначити, що частина 2 статті 44-3 КУпАП не є бланкетною нормою, оскільки її диспозиція встановлює самостійне правило поведінки та не потребує уточнення цього правила в інших нормативно-правових актах. Зміст вказаної норми є достатньо визначеним та не потребує додаткового уточнення в інших нормах.

Отже, норми КУпАП містять відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території зі значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19.12.2020р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою КМУ від 22.09.2021р. №981 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесені зміни до постанови КМУ від 09.12.2020р. №1236 щодо продовження дії карантину до 21.12.2021р. на всій території України.

Відповідно до п.п.1 п.2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р., з 17.06.2021р. на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до рішення засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке відбулося 21.09.2021р., встановлено з 00-00 23.09.2021р. «жовтий» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 на території всіх регіонів України, а також визначено застосувати на території всіх регіонів України обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені для «жовтого» рівня епідемічної небезпеки.

Відповідно до п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. у разі встановлення «жовтого» рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, вводяться інші заборони.

Відповідно до п.3-2 постанови КМУ №1236, на території регіонів, на яких встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки, діють обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені п.3 цієї постанови.

Пунктом 3-5 постанови КМУ №1236 передбачено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, вводяться інші заборони.

Таким чином, заборони, передбачені п.п.1 п.2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. діють на території України незалежно від встановленого рівня епідемічної небезпеки.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (ч.ч. 1, 2 ст.152 Конституції України).

Викладені вище норми законодавства щодо запровадження обмежувальних протиедемічних заходів є чинними і не скасовані на час події, яка мала місце 17.11.2021р.

Отже, в цій частині доводи позивача про те, що положення постанови КМУ №1236 є неконституційними і такими, що не підлягали, зокрема нею, до виконання, є безпідставними.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Щодо доведеності самого порушення, то суд вважає, що з відеоматеріалів (відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського), що містяться в матеріалах справи і були переглянуті під час судового розгляду справи, пояснень працівника аптеки Дубівна Н.А. від 17.11.2021р. та й пояснень самої ОСОБА_1 , що надані нею в судовому засіданні, вбачається, що дійсно в приміщенні аптеки перебувала позивач ОСОБА_1 без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот. При цьому, працівником аптеки позивачу було відмовлено в обслуговуванні саме з цих підстав і в подальшому на роз`яснення працівників поліції щодо необхідності застосування засобів індивідуального захисту (вдягнути респіратор, маску), - ОСОБА_1 відмовилась, пояснивши, що вона не є хворою, їй не потрібна маска, вона відмовляється і не збирається виконувати незаконні накази, постанови КМУ, прийняті, як вважає, у незаконний спосіб.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На думку суду, матеріали справи містять належні, допустимі, достатні та переконливі докази щодо вчинення позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Доводи позивача про те, що під час розгляду адміністративної справи працівником поліції їй не були роз`яснені процесуальні права, спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом події, що наданий третьою особою. Так, їй були роз`яснені і норми ст. 268 КУпАП, і положення ст. 63 Конституції України.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Норми щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 283 КУпАП.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова від 17.11.2021р. відповідає вимогам чинного законодавства. З її змістом була ознайомлена ОСОБА_1 одразу по закінченні розгляду адміністративної справи. Копія постанови вручена їй під розписку. Крім того, працівником поліції позивачу роз`яснені спосіб, строки і порядок її виконання та оскарження.

Що стосується доводів позивача про відсутність протоколу, то на думку суду, протокол це доказ вчинення особою адміністративного правопорушення, а не підстава для винесення постанови, а тому як зазначалось вище, досліджені під час розгляду справи докази є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Твердження позивача щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, щодо порушення її прав відповідачем, від імені якого діяв працівник поліції - інспектор взводу №1 ТОР УПП в Черкаській області ДПП Кольвах О.В., не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 за вчинене нею правопорушення, відповідає санкції ч.2 ст. 44-3 КУпАП та ст. 33 цього Кодексу.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, є доведеним, а тому притягнення її до адміністративної відповідальності вважається законним. Відповідно, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268-272, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2022р.

Головуючий: С. М. Позарецька