Справа № 420/25517/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні рішення» (, вул. Академіка Корольова, 3-А, м. Одеса, 65101) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні рішення» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у якому представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №296319 від 06.09.2021 р. в сумі 1700 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.12.2021 року о 15:29:02 справа №420/25517/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представнику відповідача копія ухвали суду направлена на електронну адресу 24.12.2021 року.

Станом на момент розгляду справи до суду відзив на позов не надійшов.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що під час здійснення перевезень найманим водієм на транспорті Товариства було проведено рейдову перевірку, за результатами якої встановлено порушення норм законодавства з безпеки дорожнього руху, а саме відсутність роздруківки у паперовому носії режиму праці і відпочинку водія за 28.07.2021 року-29.07.2021 року та особистої картки водія на ім`я ОСОБА_1 до цифрового тахографу. За результатом встановлених порушень було винесено постанову №296319 від 06.09.2021 р. Позивач не погоджується із вказаною постановою та вважає, що:

по-перше, відповідно до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» обов`язкова установка та використання контрольних пристроїв - тахографів передбачена виключно на транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів. Проте, в даному випадку позивачем не здійснювались міжнародні перевезення, а обов`язок установки та використання тахографів для внутрішніх перевезень чинним законодавством не передбачено. З цих же підстав перевірка транспортних засобів, що не здійснюють міжнародні перевезення, на предмет наявності тахографу неможлива;

по-друге, відповідно до приписів чинного законодавства України водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія. Зазначає, що водій, який здійснював перевезення, вів індивідуальну контрольну книжку.

Справа розглянута у письмовому провадженні згідно ст.262 КАС України.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортні рішення» та суб`єктом владних повноважень Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Згідно пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Основним видом діяльності ТОВ «Транспортні Рішення» є вантажні перевезення автомобільним транспортом.

28 липня 2021 р., на ділянці дороги: а/д Р-58 М-14/-Вознесенськ - Новий Буг км. 51 + 640 м, позивач як Перевізник за ТТН №Р316 від 28 липня 2021 р., рухаючись по маршруту смт. Ємільчене - МТПЮ (морський торгівельний порт Южний), автомобіль DAF/Frone номерний знак: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Транспортні Рішення», цей ТЗ був зупинений посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки та направлений на перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

29.07.2021 р. о 21 год. 27 хв. в пункті перевірки, що знаходиться на ділянці дороги а/д Р-58 М-14/-Вознесенськ - Новий Буг км. 51 + 640 м, згідно направлення на перевірку від 28.07.2021 р. №026497 старшим державним інспектором ВДК Матвійчуком Є.С. було здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF/Frone номерний знак: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Транспортні Рішення» (водій ОСОБА_1 ), та складено акт №291811 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29 липня 2021 р.

Під час перевірки було встановлено порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: надання послуг перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких передбачено ст. 48 цього Закону, а саме: відсутня роздруківка на паперовому носії режиму праці і відпочинку водія за 28.07.2021 - 29.07.2021; відсутня особиста картка водія на ім`я ОСОБА_1 до цифрового тахографу.

За результатами розгляду зазначеного вище акту, ТОВ «Транспортні Рішення» було отримано постанову №296319 від 06.09.2021 р. про застосування адміністративно- господарського штрафу в сумі 1 700 гри. за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийнятою Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підставі акту перевірки № 291811 від 29.07.2021 р.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач оскаржує її даним позовом.

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (далі - Закон № 2344-III) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про транспорт" №232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст. 18 Закону №2344-IІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже перелік документів згідно ст. 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.

Положенням статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу на те, що положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 7 червня 2010 року N 340 (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Так, відповідно до п.1.3 наведеного Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно п.6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Отже, у даному випадку, законодавець в імперативному порядку визначає умови для встановлення на транспортний засіб тахографа.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання тахографів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкції №385).

Згідно п.1.3 Інструкції №385 встановлено, що її норми поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування";

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

Відповідно до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, належний позивачу транспортний засіб не був обладнаний цифровим тахографом. Водночас, актом перевірки зафіксовано відсутність карти водія до цифрового тахографа. Також під час перевірки у водія була відсутня індивідуальна контрольна книжка водія.

При цьому у разі використання цифрового тахографа водій зобов`язаний використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом. Отже, водії мають надавати інспектору для контролю картку водія у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія).

Суд звертає увагу, що перевірка оснащеності тахографом здійснюється співробітниками Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а при здійсненні внутрішніх перевезень проводиться лише перевірка документів на встановлений тахограф. За результатом проведеної у спірних правовідносинах перевірки порушення щодо наявності чи відсутності тахографа не встановлені, адже на момент відносин такі повноваження у відповідача були відсутні. Натомість, обмеження щодо проведення перевірки щодо документів, які складаються до цифрового тахографа, - відсутні.

Як наслідок встановленого законодавством обов`язку встановити відповідний тахограф, ведення документації до нього є таким же обов`язком. А складання виключно індивідуальної контрольної книжки водія можливе лише тоді, коли встановлення тахографу не є обов`язком перевізника взагалі в силу вагових чи дистанційних показників.

Відповідно до приписів статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно приписів статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивачем не спростована відсутність виявленого порушення.

За наявного обґрунтування та фактичних обставин суд констатує обов`язок перевізника оснастити транспортний засіб цифровим тахометром та здійснювати оформлення та ведення відповідної до нього документації. Крім цього, в контексті питань, що не перебувають у повноваженні відповідача, перевірка не здійснювалась.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Позивачем при поданні позову сплачено 2270 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то й відсутні підстави для стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні рішення» (, вул. Академіка Корольова, 3-А, м. Одеса, 65101) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, вул.Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян