Справа № 420/4925/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/4925/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення приміщення у попередній стан,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач/скаржник) в якому просив:

- зобов`язати відповідача привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом замурування влаштованого додаткового вхідного вузлу;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради сплачений судовий збір.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що громадянин ОСОБА_1 , самовільно виконав роботи з реконструкції належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом улаштування додаткового вхідного вузлу на сходовій клітині другого поверху, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушив ч.1 ст.34 та абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі-Закон №3038-VI) та абз.2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13 квітня 2011 року (далі-Порядок №466).

Від отримання припису від 22 жовтня 2020 року про приведення самовільно реконструйованої квартири в первинний стан шляхом закладення влаштованого дверного отвору ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт від 22 жовтня 2020 року. Вимоги вказаного припису відповідачем у визначений час не виконано.

Таким чином, з врахуванням неможливості врегулювати в досудовому порядку вказані правовідносини, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом про зобов`язання відповідача привести самовільно реконструйовану квартиру до первинного стану.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено.

Зобов`язано гр. ОСОБА_1 привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан шляхом замурування влаштованого додаткового вхідного вузлу.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі №420/4925/21, що позбавило його конституційного права надати докази та навести доводи.

Разом з тим, скаржник наголошує на тому, що повернення поштового відправлення з довідкою «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання цього повідомлення або про його незнаходження за адресою.

Апелянт впевнений в тому, що улаштування додаткового вхідного вузла на сходовій клітині другого поверху не потребує дозвільних документів на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, у відповідності до п.1 Переліку будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 (далі-Перелік №406).

При цьому, скаржник вказує про наявність у нього Висновку ТОА «АБТІ» від 22 травня 2020 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (Додаток 3), що виконувався експертом-інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат серія АЕ №005173 Додаток 4).

Крім того, 18 травня 2020 року Юридичним департаментом Одеської міської ради надана Довідка №292459/3 з адресного реєстру м. Одеса про підтвердження адреси об`єкта нерухомості, а саме: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Також, 16 червня 2020 року Приморською районною адміністрацією м.Одеси видано Розпорядження №226 «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, у зв`язку з поділом об`єкта нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_2 », згідно якого постановлено:

- присвоїти №5а квартирі, яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- залишити №5 квартирі, яка належить ОСОБА_1 .

Позивач, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Разом з тим, позивачем до суду надано письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що Розпорядження №226 «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, у зв`язку з поділом об`єкта нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_2 » не можна вважати дозвільним документом на проведення будь-якої реконструкції.

На адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли клопотання ОСОБА_1 та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розгляд справи без їх участі.(а.с.113, 129).

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 311 КАС України, розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради встановлено, громадянин ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_1 , самовільно виконав роботи з реконструкції вказаної квартири шляхом улаштування додаткового вхідного вузлу на сходовій клітині другого поверху.

Відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 12 листопада 2020 року за №01-17/449гл встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо реєстрації дозвільних документів за даною адресою відсутня.

З метою недопущення самовільного будівництва за вказаною адресою громадянину ОСОБА_1 винесено припис від 22 жовтня 2020 року про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 в первинний стан та закласти влаштований дверний отвір. Від отримання вказаного припису гр. ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт від 22 жовтня 2020 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 (номер нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101) належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності. Відповідач виконав будівельні роботи з реконструкції вказаної квартири шляхом улаштування додаткового дверного отвору на сходовій клітині загального користування без отримання права на виконання таких робіт.

Не погоджуючись з викладеним Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , шляхом улаштування додаткового вхідного вузлу на сходовій клітині другого поверху, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI, п. 13 Порядку №466.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон №3038-VI) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.38 вказаного Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Разом з тим, згідно з п.п.1 п.б ч.1 ст.31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Згідно п.1.1. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішення Одеської міської ради від 26 квітня 2017року №1934-VII Приморська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району міста Одеси згідно із Законом України Про місцеве самоврядування в Україні.

Пунктом 2.8. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради встановлено, що у галузі будівництва райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан.

Пунктом 2.13 Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради визначено, що у галузі забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян райадміністрація звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.

При цьому, відповідно до п.8 Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29 березня 2018року, встановлено, що у випадках виявлення самочинного здійснення внутрішньої реконструкції квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках, нежитлових будівлях та спорудах, реконструкції приміщень з прибудовою балконів від другого поверху та вище, мансардних поверхів, облаштування огорож, встановлення металевих гаражів без відповідних дозвільних документів, з відповідними позовами до суду звертається відповідна районна адміністрація Одеської міської ради (у разі невиконання розпорядження районної адміністрації).

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявних в матеріалах справи доказів виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , шляхом улаштування додаткового вхідного вузлу на сходовій клітині другого поверху, без отримання права на виконання таких робіт.

Разом з тим, згідно Деталізованої інформації про об`єкт нерухомого майна від 22 червня 2020 року о 21:06:08 вбачається, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 76.1 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., яка належала позивачу на праві спільної часткової власності (розмір часки 428/1000) було поділено. (а.с.17)

В результаті вказаного поділу, відповідно до інформаційної довідки №226065160 від 29 вересня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 29 вересня 2020 року 16:09621 (дата, час формування) загальна площа даної квартири становить 31.6 кв.м., житлова площа 14.6 кв.м. При цьому, розмір частки став 1/1. (а.с.17)

Вказані обставини поділу квартири підтверджує Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , за яким вказана квартира має загальну площу 31.6 кв.м., житлову площу 14.6 кв.м. (а.с.44)

Факт поділу вищевказаної квартири підтверджується також висновком інженера ТОВ «АБТІ» В/№17310220 від 22 травня 2020 року, за яким об`єкт поділено на квартири АДРЕСА_4 із загальною площею 31,6 кв.м. та АДРЕСА_4 із загальною площею 45,2 кв.м.(а.с.95)

Окрім того, колегія суддів враховує наявну в матеріалах справи копію Розпорядження Приморської районної адміністрації №226 від 16 червня 2020 року «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, у зв`язку з поділом об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 » за яким присвоєно квартирі номер АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишено номер №5 квартирі, яка розташована по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 (а.с.98)

Тобто, станом на час складання КП «ЖКС «Фонтанський» Акту обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м.Одеси від 25 вересня 2020 року, Припису від 22 жовтня 2020 року, Акту відмови від підписання припису від 22 жовтня 2020 року та розпорядження Приморської районної адміністрації №530 від 09 грудня 2020 року «Про приведення самовільного реконструйованої квартири АДРЕСА_1 в первинний стан» вже були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом її поділу на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 .

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2007 року №1952-VI(далі - Закон №1952-VI) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1952-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно ч.1 ст.2 Закону 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, згідно цієї ж норми, державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Частиною 5 ст.3 Закону №1952-VI передбачено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Станом на час розгляду даної судової справи, ОСОБА_1 набув речові права на вказану квартиру АДРЕСА_1 , з урахуванням її поділу.

Таким чином, задоволення вимог Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 щодо замурування влаштованого додаткового вузлу у квартирі АДРЕСА_1 , яка не належить на праві власності відповідачу є неможливим.

Виникненню права власності у відповідача на реконструйовану квартиру, виходячи з національної системи регулювання підстав та порядку набуття такого права на новостворене нерухоме майно, слугувала та передувала активна участь в такому процесі держави в особі відповідних органів. В зв`язку з чим, враховуючи, що право власності на житлове приміщення було набуте відповідачем в результаті проведення державними органами законодавчих процедур, то відповідальність за такі дії (навіть якщо припустити, що вони були проведені з помилкою) не може покладатися на відповідача, який розраховував на належність та легітимність таких процедур.

Сам факт отримання права власності виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2019 року у справі №916/1986/18.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

А тому, з урахуванням вимог ст.41 Конституції України, за якою, серед іншого, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо зобов`язання відповідача привести реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 в первинний стан, шляхом замурування влаштованого додаткового вхідного вузлу.

Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та не надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів, наведених відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього спростовують неправильних по суті висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення приміщення у попередній стан скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою в задоволенні позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2022 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.