Справа № 380/26082/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.
представника позивача Науменко І.В.
представника відповідача Павліш О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «СОНОВЛ» до Головного управління ДПС у Львівській області за участю другого відповідача Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішенння про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправним та скасування рішення, -
Приватне підприємство «СОНОВЛ» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області за участю другого відповідача Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішенння про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстраціїі, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №3459854/41278653 від 02.12.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши про наявність у нього податкової інформації, що свідчить про здійснення ним ризикових операцій. При цьому, не конкретизувавши що саме стало підставою для прийняття такого рішення та на яку саме інформацію він посилається. Вказує, що разом із таблицею даних платника податку на додану вартість ним надано також контролюючому органу письмові пояснення до вказаної таблиці та копії документів необхідних для прийняття рішення про врахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Відтак, правові підстави для прийняття спірного рішення відсутні.
У своїх запереченнях відповідач вказує, що ним було встановлено невідповідність визначених позивачем в таблиці даних видів діяльності наявним у нього основним засобам, а саме згідно звітності за формою 20-ОПП позивачем не вказана достатня кількість основних засобів необхідних для виробництва кормів. Зазначає, що відповідно до наявної податкової інформації позивач подавав на реєстрацію податкові накладні зовсім за іншою номенклатурою, ніж це передбачено (кукурудза відсутня в придбанні), про що свідчить Єдиний реєстр податкових накладних. Відтак, у нього були законні підстави для прийняття спірного рішення. Окрім того, що стосується витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачем не доведено те, що їх розмір є реальним, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не дослідивши ретельно усіх обставин зазначив хибне припущення щодо невідповідності визначених в таблиці даних платника податків видів діяльності наявним основним засобам. Вказує, що є суб`єктом господарювання, який займається переробкою сої та олію соєву та макуху соєву. Однак, з метою отримання прибутку займається також іншими видами господарської діяльності, які не заборонені чинним законодавством, зокрема оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, що також має попит серед контрагентів підприємства. Відповідачем не було враховано, що згідно з письмовими поясненнями до таблиці ним було укладено договір на поставку сільськогосподарської сировини, відповідно до якого йому мали поставити у власність кукурудзу. Ці обставини підтверджуються договором №01/11/21 та видатковими накладними. Оскільки постачальник за цим договором не є платником податку на додану вартість, відповідно податкові накладні не складалися, а тому відповідач не міг ідентифікувати факт придбання ним кукурудзи для подальшого продажу іншим контрагентам.
Представник позивача просить позов задовольнити з урахуванням наведених мотивів.
Представник відповідачів проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.
Ухвалою суду від 05.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалами суду занесеними до протоколів судового засідання від 01.03.2022 року та від 17.03.2022 року залучено другого відповідача та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду відповідно.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

30.11.2021 року позивачем було складено та направлено контролюючому органу таблицю даних платника податку на додану вартість (код згідно УКТЗЕД ) із відповідними письмовими поясненнями до вказаної таблиці, які містяться в матеріалах справи.

Згадану таблицю відповідачем було прийнято до розгляду та зареєстровано 30.11.2021 року за №, що підтверджується відповідною квитанцією №2.

Комісією Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішенння про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №3459854/41278653 від 02.12.2021 року у зв`язку із наявністю у Головному управлінні ДПС у Львівській області податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення прийняте Комісією Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішенння про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №3459854/41278653 від 02.12.2021 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі ПК України).

Як передбачено підпунктами 16.1.2 та 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок № 1165).

Відповідно до п.2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до п.12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою.

Згідно із п.13 Порядку №1165 у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

У відповідності до п.14 Порядку №1165 таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (п.16 Порядку №1165).

Як передбачено у п.17 Порядку №1165 у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Відповідно до п.19 Порядку №1165 у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Згідно із абзацом другим п.25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Судом встановлено, що позивач, у відповідності до п.п.12, 14 Порядку №1165, скористався своїм правом та подав контролюючому органу таблицю даних платника податку на додану вартість разом із відповідними письмовими поясненнями до неї.

При цьому, відповідач, відмовляючи позивачу у врахуванні згаданої таблиці зазначив у спірному рішенні лише загальну причину наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення ним ризикових операцій.

Суд, з урахуванням п.17 Порядку №1165, звертає увагу, що законодавець у даному випадку встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідне рішення не може вважатися належним чином оформленим. Податковий орган у згаданому рішенні повинен зазначити конкретну причину, на підставі якої ним не було враховано подану таблицю даних платника податку.

При цьому, навіть якщо припустити, що у спірному рішенні контролюючим органом була б зазначена деталізована інформація, зокрема та, на яку він посилається у відзиві у даній справі (подання позивачем на реєстрацію податкових накладних за іншою номенклатурою, ніж це передбачено: відсутність у придбанні кукурудзи), така спростовується аргументами, які позивач вказав у своїх поясненнях долучених до поданої ним таблиці.

Викладені обставини у своїй сукупності дозволяють суду прийти до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про врахування або неврахування поданої позивачем таблиці та письмових пояснень не було у повній мірі досліджено усіх взаємовідносин, які відбувалися між позивачем та його контрагентами (оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, у томи числі кукурудзою).

Окрім того, на підтвердження зазначеного в матеріалах справи містяться також докази, які вказують на наявність достатніх підстав для прийняття відповідачем рішення про врахування ним вказаної таблиці.

Зокрема, серед них слід виділити наступні: договір поставки сільськогосподарської продукції №11/11/21 від 11.11.2021 року; специфікація до вказаного договору №1; видаткові накладні №79, №80 від 11.11.2021 року, №19 від 05.11.2021 року, №23 від 09.11.2021 року; товарно-транспортні накладні №79, №80 від 11.11.2021 року, №02 від 05.11.2021 року, №03 від 09.11.2021 року; виписка з банківського рахунку позивача за період з 01.11.2021 року по 26.11.2021 року).

Вказані документи надавались також і відповідачу як додатки до письмових пояснень до таблиці даних платника податку на додану вартість, що сторонами не заперечується.

Відтак, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для неврахування поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість.

Що стосується посилань відповідача на встановлення ним невідповідності визначених позивачем в таблиці даних видів діяльності наявним у нього основним засобам, суд зазначає, що такі спростовуються наданими позивачем копією договору оренди нерухомого майна (частини майнового комплексу з виробничо-складськими та підсобними приміщеннями та земельних ділянок під ними) №30/04 від 30.04.2021 року; платіжними дорученнями №138 від 19.10.2021 року, №163 від 02.11.2021 року, які стосуються оплати оренди вказаного майна; списком основних засобів позивача станом на 01.11.2021 року; штатним розписом, який введений в дію 01.06.2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення №3459854/41278653 від 02.12.2021 року не відповідає критеріям правомірності, передбаченим п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути на свою користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у розмірі 8000 грн. 00 коп.

Окрім того, в матеріалах справи містяться договір про надання правничої допомоги №14/2020 від 23.01.2020 року та додаток до договору №3 від 13.12.2021 року, з якого вбачається, що вартість правничої допомоги наданої позивачу адвокатським об`єднанням «Пролекс» становить 8000 грн. 00 коп.

Однак, в матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми.

Беручи до уваги складність справи, час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення прийняте Комісією Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішенння про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №3459854/41278653 від 02.12.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь Приватного підприємства «СОНОВЛ» (адреса: м.Львів, вул.Водогінна, 2, офіс 513/1, ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 08 квітня 2022 року.

Суддя В.Я.Мартинюк