Справа № 936/1136/21
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Справа № 936/1136/21
Провадження № 2-а/936/1/2022
04.04.2022 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., за участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року,
В С Т А Н О В И В:
10.11.2021 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що постановою інспектора СРПП №3 Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Шекета Є.І. за серією ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року було притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, за те, що 13.06.2019 року о 19 годині 40 хвилин в с. Верхня Грабівниця, буд.21, він керуючи автомобілем марки «Аudi А4 В5" державний номерний знак НОМЕР_1 » здійснив ДТП та покинув місце ДТП, а 09.09.2019 року для складання адміністративного протоколу не пред`явив посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Позивач стверджує, що про наявність оскаржуваної постанови йому було невідомо, а 27.10.2021 р. через мережу інтернет він дізнався про відкриття виконавчого провадження за № 60627746 про стягнення із нього штрафу в розмірі 850,00 гривень накладеного згідно постанови серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 р., і саме таким чином він був обізнаний про цю постанову. Дана постанова була винесена без його участі, без роз`яснення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та без з`ясування обставин адміністративного правопорушення, які належало з`ясувати при розгляді справи, оскільки, позивач заперечує обставини, викладені у такій, та вказує, що за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_2 , а він був тільки пасажиром у зазначеному транспортному засобі. Постанову вважає протиправною та складеною без достатніх на те правових підстав та з порушенням вимог чинного законодавства. На підставі наведеного, просить суд поновити йому пропущений строк для оскарження постанови та скасувати постанову серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте від його представника Кобрин М.М. надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.
Представник відповідача Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подавав.
Представники співвідповідачів Головного управління Національної поліції у Закарпатській області та Національної поліції України в судове засідання також не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзиву до суду не подавали.
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд розглянув справу по суті на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до норм ст. 289 КУпАП оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення проводиться на протязі 10 діб з моменту її винесення.
Даний строк може бути продовжено на підставі ст. 121 КАС України за наявності поважних причин для поновлення строку.
Як вбачається із матеріалів позовної заяви та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, позивачу ОСОБА_1 про наявність оскаржуваної постанови було невідомо до 27.10.2021 р., і саме із цієї дати через мережу інтернет він дізнався про відкриття виконавчого провадження за № 60627746 про стягнення із нього штрафу в розмірі 850,00 гривень накладеного згідно постанови серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 р., і таким чином він був обізнаний про цю постанову. Поважність причини пропуску позивач зазначає, те що він не міг отримати копію оскаржуваної постанови за адресою зазначеною у останній, зокрема, АДРЕСА_1 , так як проходив військову службу у Збройних Силах України. Згідно договору тимчасового користування житловим приміщенням від 25.06.2019 р. і довідки про склад сімї, позивач зі своєю сім'єю проживав за юридичною адресою АДРЕСА_2 . Згідно контракту від 11.08.2019 р. проходив службу на посаді водія-санітара медичного пункту самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 у м. Виноградів. Крім того, посилається на те, що працівник поліції не викликав його до відділення поліції для складання цієї постанови. По факту отримання копії цієї постанови винесеної щодо ОСОБА_1 , випливає, що відомостями за доставлення та отримання рекомендованого листа поліція не володіє (лист № 6790/106/26-3-2021 від 17.11.2021 р.). Із встановлених обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, і його слід поновити.
Матеріалами справи встановлено, що 09.09.2019 року інспектором СРПП №3 Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції Шекета Є.І. винесено постанову серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу за те, що він 13.06.2019 року о 19 годині 40 хвилин в с. Верхня Грабівниця, буд.21. керуючи автомобілем марки « Аudi А4 В5" державний номерний знак НОМЕР_1 » здійснив ДТП та покинув місце ДТП, а 09.09.2019 року під час складання адміністративного протоколу не пред`явив посвідчення відповідної категорії, чим порушив п 2.1. а ПДР. (а.с.6).
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі в т.ч. посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною першою статті 126 КУпАП (в редакції на момент винесення постанови 09.09.2019 р.) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

Так, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року за ч.1 ст. 126 КУпАП не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, оскільки у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та відсутня доказова база щодо звинувачення позивача ОСОБА_1 , із огляду на наступне.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст. 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначено інспектором поліції в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП є не пред`явлення ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії для складання адміністративного протоколу.

Досліджуючи оскаржувану постанову за ч. 1 статті 126 КУпАП, зясовано, що вона складена 09.09.2019 року, місцем розгляду справи є адреса смт. Воловець, вул. Карпатська. По суті порушення зазначено, що 13.06.2019 року о 19 годині 40 хвилин в с. Верхня Грабівниця, буд.21 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки « Аudi А4 В5" державний номерний знак НОМЕР_1 » здійснив ДТП та покинув місце ДТП, а 09.09.2019 року для складання адміністративного протоколу не пред`явив посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР. Тобто, дана постанова винесена через 88 днів після виявлення адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 122-4 КУпаП (залишення місця ДТП), яке відбулось 13.06.2019 року. При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення має бути саме елемент керування особою транспортним засобом, а підставою вказаного правопорушення інспектором поліції зазначено для складання адміністративного протоколу. Разом з тим, доказів на підтвердження факту роз`яснення позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також доказів розгляду справи в присутності позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вручення йому копії постанови відповідачем суду також надано не було. Відтак, застосований інспектором поліції алгоритм дій при розгляді адміністративної справи призвів до недотримання прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року по справі №936/797/19 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, постановою суду від 12.09.2019 року по справі №936/797/19, встановлено такі обставини справи: з письмових пояснень ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 яка є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , вбачається, що 13.06.2019 року в с. В.Грабівниця, Воловецького району, вона перебувала за кермом автомобіля марки "Аudi А4 В5" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , не впоралась із керуванням, внаслідок чого, в`їхала в огорожу, яка на теперішній час перебуває у процесі відновлення. Зазначена постанова набрала законної сили 24.09.2019 року.( а.с.11-12).
Відповідно до ч. 4, 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено таку постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, постановою суду від 12.09.2019 року по справі №936/797/19 встановлено, факт керування вищезазначеним транспортним засобом гр. ОСОБА_2 (дружиною ОСОБА_1 ) на місці події 13.06.2019 р. о 19.40 год., с. В. Грабівниця, що у відповідності не потребує доказування в силу ч. 6 ст. 78 КАС України.

Згідно зі ст. 77 КАС України за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

За ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідач та співвідповідачі, повинні були зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, однак доказів на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС, у зв`язку із задоволенням позову та не сплаті судового збору позивачем (звільненим від такої сплати) при зверненні до суду, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 320226 від 09.09.2019 року- скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення -закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення буде складено 08.04.2022 року.

Суддя Софілканич О.А.