Справа № 300/6405/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2022 р. Справа № 300/6405/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
На розгляді Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови відповідача у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 16.08.2021 з дня звернення із заявою про призначення пенсії, з урахуванням до стажу роботи за Списком №1 періоди роботи слюсарем по ремонту апаратурного обладнання, слюсарем-ремонтником у ВАТ «Калушхімремонт» в цехах з особливо шкідливими умовами праці на ВАТ «Оріана» тривалістю 6 років 2 місяці 2 дні, враховуючи до страхового стажу: період проходження військової служби з 30.10.1984 по 29.10.1986 (2 роки), а також періоди роботи у ТОВ «Оріана-Галев» та ТОВ «Фітойл»; з 20.06.2006 по 28.11.2008 (2 роки 5 місяців 9 днів), з 01.02.2009 по 23.02.2009 (23 дні), з 01.03.2009 по 26.03.2009 (26 днів), з 01.04.2009 по 25.04.2009 (25 днів), з 01.05.2009 по 26.05.2009 (26 днів), з 01.06.2009 по 29.06.2009 (29 днів), з 01.07.2009 по 28.07.2009 (28 днів), з 01.08.2009 по 25.08.2009 (25 днів), з 01.09.2009 по 24.09.2009 (24 дні), з 01.10.2009 по 25.10.2009 (25 днів), з 01.11.2009 по 13.11.2009 (13 днів), з 15.12.2009 по 31.01.2010 (1 місяць 17 днів), з 01.02.2010 по 30.09.2010 (8 місяців), з 01.10.2010 по 31.12.2010 (2 місяці), з 01.01.2011 по 11.05.2012 (1 рік 4 місяці 11 днів).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1028 від 16.08.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 16.08.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 (із зниженням пенсійного віку) відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із з урахуванням до стажу роботи за Списком №1 періоди роботи слюсарем по ремонту апаратурного обладнання, слюсарем-ремонтником у ВАТ «Калушхімремонт» в цехах з особливо шкідливими умовами праці на ВАТ «Оріана» тривалістю 6 років 2 місяці 2 дні, враховуючи до страхового стажу: період проходження військової служби з 30.10.1984 по 29.10.1986 (2 роки), а також періоди роботи у ТОВ «Оріана-Галев» та ТОВ «Фітойл»; з 20.06.2006 по 28.11.2008 (2 роки 5 місяців 9 днів), з 01.02.2009 по 23.02.2009 (23 дні), з 01.03.2009 по 26.03.2009 (26 днів), з 01.04.2009 по 25.04.2009 (25 днів), з 01.05.2009 по 26.05.2009 (26 днів), з 01.06.2009 по 29.06.2009 (29 днів), з 01.07.2009 по 28.07.2009 (28 днів), з 01.08.2009 по 25.08.2009 (25 днів), з 01.09.2009 по 24.09.2009 (24 дні), з 01.10.2009 по 25.10.2009 (25 днів), з 01.11.2009 по 13.11.2009 (13 днів), з 15.12.2009 по 31.01.2010 (1 місяць 17 днів), з 01.02.2010 по 30.09.2010 (8 місяців), з 01.10.2010 по 31.12.2010 (2 місяці), з 01.01.2011 по 11.05.2012 (1 рік 4 місяці 11 днів).

Судом питання розподілу судових витрат в частині стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

30.03.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

Заява мотивована тим, що при прийнятті рішення судом не вирішено питання стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши вказану заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення представником позивача подано з дотриманням строків, передбачених частиною 7 статті 139 КАС України.

Відповідно до частин 3-4 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 КАС України встановлено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, до матеріалів справи представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 21.09.2021; акт прийому-передачі послуг від 25.10.2021, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ІФ №004526 від 25.10.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001736 від 07.08.2020.

21.09.2021 р. між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Шевченко Н.П. укладено договір про надання правової допомоги (надалі, також - Договір) з приводу оскарження відмови Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг правової допомоги в суді першої інстанції, яким виступає Івано-Франківський окружний адміністративний суд, становить 7000 (сім тисяч) гривень.

В пункті 3.2 Договору сторони погодили, що Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар протягом трьох місяців після набрання рішенням суду по суті спору законної сили.

Згідно пункту 3.5 Договору, сторони погодили, що завершення усіх необхідних дій в суді певної інстанції оформлюється актом прийому-передачі послуг, що має бути підписаний Сторонами та скріплений їх печатками (у разі наявності).

Відповідно до акту прийому-передачі послуг від 25.10.2021, сторони остаточно зазначили перелік наданих послуг, а саме: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції; вивчення та правовий аналіз доказів по справі; вивчення та правовий аналіз судової практики в подібних спорах, підготовка адміністративного позову та додатків до нього згідно з вимогами ст. ст. 94, 160 КАС України.

Також в пунктах 2-3 Акту значиться, що розмір винагороди (гонорар) Адвоката по справі в суді першої інстанції становить 7000 (сім тисяч) грн 00 коп., який має бути сплачений Клієнтом протягом трьох місяців після набрання рішенням суду по суті спору законної сили.

В свою чергу, суд звертає увагу, що відповідач у запереченні на заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка надійшла на адресу суду 05.04.2022, відмітив, що витрати на оплату послуг адвоката по справі не є співмірними із складністю справи. Також відповідач вказує на те, що представник позивача не надала документального підтвердження витрат на правову допомогу.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принагідно зауважити, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Дана позиція узгоджується з правовими висновками ВС у справі №280/2635/20, від 26.06.2019 у справі №813/481/18 та ін.

Зокрема, у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалив нове, яким стягнув із суб`єкта владних повноважень ще не оплачені, але заплановані витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 30 Закону України від 05.07.2012 за №5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однак, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що розгляд цієї справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оскільки дана справа є справою незначної складності. Підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності, або ж могли бути ним безперешкодно отримані.

Суд погоджується із відповідачем, що заявлена сума 7 000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи та завищеною, оскільки предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Крім того, суд також погоджується, що послуги адвоката не можуть оцінюватись на суму 7 000,00 грн за підготовку позову, предметом якого є призначення пенсії, з урахуванням до стажу роботи за Списком №1.

Суд відмічає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 7 000,00 грн є неспівмірною із складністю цієї справи та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг.

Отже, беручи до уваги принцип співмірності, заперечення відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, напрацьовану правову позицію щодо аналогічних відносин, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що співмірними і обґрунтованими є витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що за наслідками розгляду справи №300/6405/21 позов ОСОБА_1 задоволено, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №300/6405/21, а саме на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2 000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 241-246, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (, вулиця Академіка Сахарова, будинок 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення додаткового рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Главач І.А.