Справа № 440/9105/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9105/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Автозаводський районного відділ у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі УДМС України в Полтавській області), Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі також відповідач або Автозаводський РВ у місті Кременчуці УДМС України в Полтавській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправною відмову Автозаводського РВ у місті Кременчукі УДМС України в Полтавській області в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки;

- зобов`язати УДМС в Полтавській області в особі територіального підрозділу - Автозаводського РВ у місті Кременчукі УДМС України в Полтавській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулась до Автозаводського РВ у місті Кременчукі УДМС України в Полтавській області із заявою про видачу паспорту у вигляді книжечки у зв`язку із втратою паспорту та повідомила про те, що немає наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки, однак відповідачем відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки зразка 1994 року у зв`язку з відсутністю рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Відповідач УДМС України в Полтавській області у відзиві на позовну заяву позов не визнав та зазначає, що позивачем право щодо отримання паспорту не порушено з огляду на те, що ОСОБА_1 не зверталась з відповідною заявою про його видачу.

Дослідивши матеріали судом, встановлено наступне.

5 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського РВ у місті Кременчуці УДМС України в Полтавській області із заявою про роз`яснення порядку видачі надання паспорта у формі книжечки громадянина України замість втраченого, який був загублений у жовтні 2020 року. Також, у заяві позивач повідомила, що за своїми релігійними переконаннями відмовляється від оформлення паспорта картки.

17 лютого 2021 року Автозаводським РВ у місті Кременчуці УДМС України в Полтавській області надано позивачу роз`яснення щодо порядку оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України, зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку. Також позивачу повідомлено перелік документів, необхідний для оформлення паспорту замість втраченого.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача, звернулась до суду з даним позовом

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про громадянство України" №2235-III від 18 січня 2001 року документом, що підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 5 Закону України Про громадянство України Верховна Рада України постановою від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (в редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-XII) затвердила Положення про паспорт громадянина України (надалі Положення № 2503-ХІІ).

За визначенням, наведеним у пункті 1 Положення № 2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з пунктом 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Отже, чинним законодавством передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка та картка.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Положення № 2503-ХІІ паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів.

Згідно з пунктами 2 та 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745) (надалі Порядок № 302), паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. До безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься така інформація: інформація, зазначена в зоні візуальної перевірки паспорта; додаткова змінна інформація (про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу);… біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи); засоби електронного цифрового підпису (у разі оформлення паспорта особі, яка досягла 18-річного віку) та засоби шифрування в порядку, встановленому законодавством.

З аналізу наведених норм слідує, що при видачі особі паспорта у формі книжечки автоматизована ідентифікація особи не відбувається та згода на обробку персональних даних від особи не вимагається, тоді як безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні дані особи.

Приймаючи постанову від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, Велика Палата Верховного Суду вважала за доцільне зазначити, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Враховуючи викладене, є підстави стверджувати, що особа має право на вибір форми паспорта: книжечкою або карткою.

Порядок видачі паспортів замість утрачених або викрадених визначає пункт 1 розділу VІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 червня 2019 року № 456, де зазначено, що для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого заявник подає: 1) заяву про втрату/викрадення паспорта (далі - заява про втрату паспорта) за зразком, наведеним у додатку 5 до цього Тимчасового порядку; 2) рішення суду; 3) заяву; 4) дві (три - у разі одержання втраченого паспорта в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати (у разі втрати паспорта); 6) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України); 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Із змісту заяви ОСОБА_1 від 5 лютого 2021 року до Автозаводського РВ у місті Кременчуці УДМС України в Полтавській області вбачається, що відповідач звернувся до відповідача з проханням роз`яснити порядок видачі надання паспорта у формі книжечки громадянина України замість втраченого, який був загублений у жовтні 2020 року. Між іншим, у заяві позивач повідомила, що за своїми релігійними переконаннями відмовляється від оформлення паспорта картки.

Водночас, до вказаної заяви позивачем не надано документів, визначених пунктом 1 розділу VІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 червня 2019 року № 456.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що характер заяви позивача до Автозаводського РВ у місті Кременчуці УДМС України в Полтавській області не вимагає від відповідача прийняття відповідного рішення відповідачем за результатами її розгляду.

Більш того, відповідачем надано вичерпне роз`яснення щодо порядку оформлення паспорту замість втраченого із зазначенням переліку подання позивачем необхідних документів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року справа №1340/4630/18, від 27.04.2020 у справі №826/17354/17 .

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищенаведене відповідачем не було порушено прав позивача у спірних правовідносинах, а, відтак, позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ), Автозаводського районного відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. І. Сердюка, 31/16, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко