Справа № 560/3206/22
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3206/22
РІШЕННЯ

іменем України

07 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови листом від 19.01.2022 (вих. №2200-0502-8/6967) розгляду питання виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути питання виплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що має право на отримання пенсії, що належала її батьку за життя і залишилась ним недотриманою. На думку позивача, відповідач безпідставно відмовив їй у виплаті такої пенсії, оскільки остання не залежить від наявності чи відсутності в особи статусу внутрішньо переміщеної особи.

Вважає, такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують вимоги Конституції України та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зважаючи на що звернулась до суду.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого зазначає, що 30.11.2021 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера - ОСОБА_2 .

Вказує, що листом від 19.01.2022 позивача повідомлено про те, що питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 може бути розглянуто після взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи або у разі надання документу про відмову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття па облік внутрішньо переміщеної особи і реєстрації місця проживання, як особи, що постійно проживає на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Відповідач вважає, що повідомляючи про відмову позивачу у виплаті недоотриманої пенсії, діяв в межах наданих йому чинним законодавством повноважень.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , копія якого присутня в матеріалах справи) є батьком ОСОБА_1 , які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України (довідка від 01.12.2014 №) перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області як отримувач пенсії за віком.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №1292, спадщина позивача складається з недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , сума якої становить 134 432,46 гри.

30 листопада 2021 року представником позивача було надано відповідачу пакет документів, щодо виплати недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, до якого входили, зокрема, довідка від 18.10.2021 №3008-, згідно із якою позивач є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України (району проведення АТО/ООС).

Листом від 19.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що згідно із листом Управління соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.01.2022 №106/35-10/03, дію довідки ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.10.2021 №3008- скасовано 21.12.2021 за подання завідомо недостовірних даних.

Також зазначено, що питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 може бути розглянуто після взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи або у разі надання документу про відмову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття па облік внутрішньо переміщеної особи і реєстрації місця проживання, як особи, що постійно проживає на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Абзацами першим та другим пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За приписами пункту 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

З матеріалів справи встановлено, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть НОМЕР_2 .

Згідно із витягом №65003284 від 02.06.2021 про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Короткевичем О.Г. внесено запис про реєстрацію спадкової справи №67753708 від 02.06.2021.

Із заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач (через свого представника, що діє на підставі довіреності) звернулась до пенсійного органу 30 листопада 2021 року, тобто у визначений законом строк.

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку №22-1 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

З огляду на вищевикладене та досліджені письмові докази, судом встановлено, що позивач є членом сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала разом з ним на день його смерті.

Щодо посилання відповідача про необхідність надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка звертається за вказаними виплатами, суд зазначає таке.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20 жовтня 2014 року.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності ( п. 25 цього рішення).

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України» питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у рішенні від 03 травня 2018 року у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі №805/402/18, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018.

Кім того, статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено уст. 9 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб") не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач не проживала разом зі своїм батьком на момент його смерті, а відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для невиплати недоотриманої пенсії.

Відтак, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що вказана підстава для невиплати недоотриманої пенсії позивачу є необґрунтованою, що свідчить про протиправність дій пенсійного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач, не виплативши соціальні виплати за відсутності передбачених на це законами України підстав, діяв не у межах, не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та порушив конституційне право позивача на їх отримання.

Суд зазначає, що таких підстав, для відмови у виплаті недоотриманої пенсії, як відсутність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи чи її неподання разом із заявою Закон №1058-IV чи будь-який інший Закон України не містять.

Таким чином, вказана відмова відповідача є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька, викладену у листі від 19.01.2022 №2200-0502-8/6967, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути документи, подані представником позивача до пенсійного органу 30.11.2021, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера - ОСОБА_2 , та прийняти рішення, з урахування висновків суду у цій справі про те, що позивач має право на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її батька і подання нею разом із заявою про таку виплату довідки внутрішньо переміщеної особи, не є необхідним.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатила судовий збір у розмірі 998,40 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю її батька ОСОБА_2 , викладену у листі від 19.01.2022 №2200-0502-8/6967.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути документи, подані представником ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 30.11.2021, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера - ОСОБА_2 , та прийняти рішення, з урахування висновків суду у цій справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський