Справа № 420/2374/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2374/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ) , в якому позивач просить: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження розміру пенсії його - ОСОБА_1 шляхом обмеження доплати до пенсії за статус інваліда війни у фіксованому розмірі станом з 01.04.2019 року у незмінній величині 449,10 грн на місяць при перерахунку пенсії, проведеного 20.12.2021 року; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок його - ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щорічних (двічі на рік) змін щомісячної доплати до пенсії за статус інваліда війни III групи відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р №3551-XII, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст.7 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Позивач зазначив, що з 2000 року отримує пенсію за вислугою років та перебуває на обліку в ГУ ПФУ як пенсіонер Служби безпеки України, має статус особи з інвалідністю війни III групи.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з інвалідністю війни III групи йому нараховувалась та виплачувалась надбавка - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Станом на 01.01.2019 року така надбавка складала 449,10грн (30% від 1497,00грн - прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 по справі №420/9684/21 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 його пенсії за вислугу років перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення управління Служби безпеки України в Одеській області №88 від 07.08.2020 року без обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Після виконання рішення суду він звернувся до ГУ ПФУ із запитом 03.12.2021 (зареєстровану 06.12.2021) та отримав відомості про перерахунок пенсії на підставі рішення суду, з якого вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по справі № 420/9684/21 ГУ ПФУ в Одеській області безпідставно та протиправно обмежило нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії за статус інваліда війни III групи, зафіксувавши її розмір станом з 01.04.2019 року у постійній величині 449,10 грн.+50 грн на місяць, без подальшого її перегляду та збільшення протягом 2019, 2020, 2021 року та на 2022 рік - двічі на рік, в залежності від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі Законів України «Про Державний бюджет України» (ст.7), а також Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (ст. 13).

Він звернувся із заявою про усунення порушень законодавства та отримав відповідь (лист від 25.01.2022 року № 1783-26299/Б-02/8- 1500/22) про те, що на виконання рішення суду від 20.08.2021 року розрахунок його пенсії здійснений з 01.04.2019 року без обмеження максимального розміру, тому максимальний розмір визначений на зазначену дату. Будь-яких посилань на норми законодавства у відповіді відсутні.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача, оскільки предметом розгляду суду не було правомірність нарахування доплат до пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України.

До суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУ ПФУ просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивачу на виконання рішення суду від 20.08.2021 року по справі №420/9684/21 здійснений перерахунок пенсії на підставі довідки №88 від 07.08.2020 року без обмеження максимальним розміром. Пенсія ОСОБА_1 з 01.01.2022 року з урахуванням основного розміру пенсії у сумі 26415,00грн, збільшення основного розміру пенсії на 25% - 5283,00грн, підвищення пенсії особі з інвалідністю - 580 грн, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття - 50грн та з урахуванням максимального розміру пенсії становить 26914,10грн.

Представник вважає, що пенсія виплачується відповідно до вимог законодавства.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, зазначивши, що відповідач не спростував його доводів, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ як пенсіонер Служби безпеки України, отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 2000 року.

Крім того, позивач має статус особи з інвалідністю війни III групи, у зв`язку з чим йому до основного розміру пенсії нараховувалась та виплачувалась доплата до пенсії у розмірі 449,10грн. з 01.01.2019 року (30% від 1497,00грн - прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність) (а.с.22).

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії з 01.01.2018 розрахований з грошового забезпечення, яке складено з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу. Таким чином, перерахунок пенсії позивач був здійснений зі складових грошового забезпечення, встановленого постановою КМУ №103, та в нього не були включені всі додаткові види грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2021 року по справі №420/9424/20 зобов`язано ГУ ПФУ провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення управління Служби безпеки України в Одеській області № 88 від 07.08.2020 року виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного в ній, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивачу відповідно до рішення суду проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення управління Служби безпеки України в Одеській області №88 від 07.08.2020 року, але ГУ ПФУ при перерахунку пенсії був обмежений її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та застосовано 70% грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року задоволена частково заява ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України. Визнані протиправними дії ГУ ПФУ при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року по справі №420/9424/20 щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.04.2019 року основного розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення та щодо застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром (10-ти кратним розміром прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність).

З урахуванням ухвали суду від 29.03.2021 ГУ ПФУ 20.04.2021 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі №420/9424/20 скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 по справі 420/9424/20 в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 по справі №420/9424/20 щодо застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром (10-тикратним розміром прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність) з підстав того, що в самому рішенні суду зазначено про передчасність вирішення вказаних вимог.

Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії на 01.07.2021 становив 18540,00 грн.

Позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по справі №420/9684/21 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення управління Служби безпеки України в Одеській області №88 від 07.08.2020 року без обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

ГУ ПФУ на виконання рішення суду від 20.08.2021 року по справі №420/9684/21 ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року без обмежень його максимального розміру.

Згідно з розрахунком з 01.04.2019 року основний розмір пенсії позивача 90% грошового забезпечення складає 21132грн.

З урахуванням доплати: - збільшення основного розміру пенсії на 25% - 5283,00грн; - підвищення або доплати пенсії: особі з інвалідністю війни ІІІ гр - 449,10 грн; щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття - 50грн. Підсумок пенсії - 26914,10грн (а.с.22).

Згідно з розрахунком пенсії позивача з 01.01.2022 року для виплати позивачу визначено така ж сума - 26914,10грн, незважаючи на те, що у розрахунку доплати до пенсії як особі з інвалідністю війни ІІІ гр вказана у розмірі 580,20, у зв`язку з чим підсумок розміру пенсії склав 27045,20грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про усунення порушень законодавства щодо суми пенсії нарахованої та призначеної до виплати (а.с.24-25).

Позивачу надана відповідь ГУ ПФУ про розмір його пенсії та відсутності порушень зі сторони ГУ ПФУ (а.с.26).

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вважаючи порушеними свої права.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби.

Таким чином, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з преамбулою цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Преамбула Закону №2262-ХІІ та її норми, а також норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмежовують поняття пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визначаються з грошового забезпечення, та надання інших соціальних гарантій (підвищення пенсії, доплати до пенсії тощо).

Так, однією із соціальних гарантій є підвищення пенсії особам, визначеним у ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , а саме вказаною нормою встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни та має право на підвищення пенсії на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Закон України «Про прожитковий мінімум» відповідно до ст.46 Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Статтею 1 Закону визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Згідно зі ст.2 Закону прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

При прийнятті законів України про Державний бюджет на кожний рік, визначались прожиткові мінімуми для демографічних груп населення.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2019 року -1497 грн.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року ГУ ПФУ правильно визначено розмір підвищення його пенсії як особі інвалідністю внаслідок війни III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 449,10грн.

Проте вказана доплата не є постійної та повинна перераховуватися у залежності від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Представник відповідача не зазначив у відзиві на позов про нарахування та виплату позивачу підвищення його пенсії як особі інвалідністю внаслідок війни III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб у відповідністю з її підвищенням. Проте згідно з розрахунком на доплату за рішенням суду позивачу фактично виплачувалась сума пенсії у розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а також зазначено, що до виплати за період з квітня 2019 по грудень 2021 року підлягало виплаті 26914,10грн(а.с.23). Сума пенсії у розмірі 26914грн є сумою розрахованої з основного розміру пенсії (90% грошового забезпечення) - 21132грн, збільшення основного розміру пенсії (25%) -5183,00; - доплати до пенсії: особі з інвалідністю війни ІІІ гр - 449,10 грн; щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття - 50грн (а.с.22).

Вказана сума пенсії - 26914грн залишена до виплати позивачу незважаючи на те, що розмір розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність змінювався, а саме збільшувався, відповідно повинна була перераховуватися доплата до пенсії позивача.

Згідно з розрахунком пенсії позивача з 01.01.2022 року вказана доплата перерахована та становить 580,20грн (30% від 2934,00грн - розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), розрахований загальний розмір пенсії - 27945,20грн, проте до виплати визначено 26914грн.

Таким чином, не зважаючи на нарахування доплати до пенсії виходячи з встановленого законом мінімуму для осіб, які втратили працездатність, вказана доплата не виплачується у повному обсязі, продовжується виплата у розмірі 449,10грн.

Представник відповідача у відзиві не наводить жодного правового обґрунтування своїх дій та не наводить доводів в спростування позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що відповідач діяв безпідставно з порушенням вимог законодавства, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом обмеження доплати до пенсії за статус особи з інвалідністю війни та виплати її з 01.07.2019 року у фіксованому розмірі 449,10 грн, визначеного станом на 01.04.2019року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.07.12019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням доплати до пенсії за статус особи з інвалідністю війни III групи відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3551-XII, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст.7 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва