Справа № 823/1917/18
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року справа № 823/1917/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2018 №0007904/1307-2301.

Позов обґрунтований тим, що відповідач при визначенні суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік, не застосував ставку податку в розмірі 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня звітного року та прийняв оскаржуване рішення, яким протиправно визначив позивачу суму податкового зобов`язання в розмірі 119393,60 грн.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач є власником нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 , тому відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням їй визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у сумі 119393,60 грн. Звернув увагу суду, що підпункт 4.1.9 пункт 4.1 статті 4 Податкового кодексу України передбачає заборону вносити зміни до будь-яких елементів податків та зборів. Однак Законом України № 71-VIII встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зміни до елементів податку не вносились, тому принцип стабільності податкових правовідносин не порушений

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2018, залишеним без змін Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позовні вимоги задоволено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 07.12.2021 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задовольнив частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №823/1917/18 скасував, а справу №823/1917/18 передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказана адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В.В., у зв`язку з чим суддя ухвалою від 04.01.2022 прийняв справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду 31.01.2022 адміністративну справу №823/1917/18 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та замінено первинного відповідача Головне управління ДФС у Черкаські області на належного Головне управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 7462,1 кв.м.

Відповідно до ст. 266 Податкового кодексу України та рішення Черкаської міської ради від 28.01.2016 №2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради» контролюючим органом обчислено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виходячи із загальної площі об`єкту нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (7462,1 кв.м.*16,00 грн. = 119393,60 грн.) та сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0007904/1307-2301 від 19.03.2018 про сплату суми вказаного податку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що відповідно до п.п.266.1.1. п. 266.1. ст. 266 Податкового кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.01.2016) ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 12.3.4. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 №2-1312 Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлена у розмірі 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що рішення Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 опубліковано 30.06.2015 в газеті «Місто» №5.

28.01.2016 Черкаською міською радою прийнято рішення № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 року за № 2-1312 «Про затвердження Положення та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», яким внесено зміни до вказаного рішення Черкаської міської ради, зокрема Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Черкаси, викладено в новій редакції. Згідно з п. 6.2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Черкаси (нова редакція) ставка податку для об`єктів житлової або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 у справі №712/2617/16-а, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 та Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017, визнано п.6.2 Положення «Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території м.Черкаси», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 28 січня 2016 року, недійсним та нечинним - таким, що не набрав чинності з 01.01.2016.

01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII відповідно до пункту 22 якого у підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України слова «три відсотки» замінити цифрами та словом « 1,5 відсотка», тобто зменшено максимальну ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 3% до 1,5%.

При цьому, відповідно до пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Черкаською міською радою на виконання вказаного Закону не було прийнято рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік, в тому числі ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відтак, застосуванню підлягає ставка, визначена рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, тобто 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, з коефіцієнтом 0,5.

Судом із матеріалів справи встановлено, що при нарахуванні позивачу податку відповідачем застосовано ставку 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановлену на 1 січня звітного року, тобто ставку, визначену рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3200 гривень, тому ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. бази оподаткування у 2017 році становить 16 грн. 00 коп. (3200 х 0,5% = 16,00 грн).

Враховуючи викладене, в 2017 році позивач повинен сплачувати податок на нерухоме майно виходячи зі ставки податку в розмірі 16 грн. 00 коп. з коефіцієнтом 0,5, тобто становить 8,00 грн.

Таким чином, за 2017 рік позивач мав сплатити 29848,40 грн. (розрахунок: 7462,1 кв.м. х 16 грн. х 0,5 (коефіцієнт) х 0,5 (розмір частки, належної позивачу).

Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 19.03.2018 №0007904/1307-2301 в частині визначення суми грошового зобов`язання з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 89545,20 грн. (119393,60 грн. - 29848,40 грн.) є протиправним і підлягає скасуванню.

Посилання позивача на застосування відповідачем ставки податку, визначеної рішенням Черкаської міської ради №2-136 від 28.01.2016 є необґрунтованим, оскільки відповідач застосував ставку податку, визначену рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області 19.03.2018 №0007904/1307-2301 в частині визначення суми грошового зобов`язання з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 89545 (вісімдесят девять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 20 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 45 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО