Справа № 580/150/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 580/150/21

адміністративне провадження № К/990/7826/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів місцевих прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів місцевих прокуратур, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів місцевих прокуратур від 23 листопада 2020 року №59 «Про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Черкаської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року №710-к про звільнення позивача з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;

поновити позивача на посаді прокурора Уманської місцевої (окружної) прокуратури з 30 грудня 2020 року;

стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2020 року до дня фактичного поновлення на посаді без урахування обов`язкових платежів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року. Скаржник просить повністю скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зазначаючи підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм Конституції України, як норм прямої дії у спірних правовідносинах та відсутній висновок Верховного Суду щодо питання правомірності формування Генеральним прокурором кадрових комісій з атестації прокурорів, а також відповідність членів цих комісій критеріям, що зазначені у Порядку № 233.

Скаржник не вказує конкретну норму права, щодо якої відсутній висновок Верховного Cуду.

Лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду без зазначення конкретної норми права щодо якої відсутній висновок Верховного Суду не є підставою відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, пославшись у касаційній скарзі на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів місцевих прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур