Справа № 380/2892/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2892/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-с удді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в зарахуванні до загального та пільгового страхового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 періоду роботи у відокремленому підрозділі шахта "Великомостівська" Державного підприємства "Львіввугілля" з 01.02.2020 по 08.10.2021 та відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 періоду роботи у відокремленому підрозділі шахта "Великомостівська" Державного підприємства "Львіввугілля" з 01.02.2020 по 08.10.2021 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 18.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач 17.12.1969 р.н., 14.01.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Постановою Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005, якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій. На підставі вказаної постанови за принципом екстериторіальності мої документи про призначення пенсії за віком було скеровано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. 24.01.2022 позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1300-6208-8/8458 від 24.01.2022 та копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 21.01.2022 № 99. Згідно з вказаним рішенням ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування". Звертає увагу, що за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та порушення строків сплати страхових внесків законодавством передбачено відповідальність страхувальника, а не працівника.

Ухвалою від 04.02.2022 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав відзив на позовну заяву від 23.02.2022 (вх. № 17124), у якому зазначає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону № 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом № 1058. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом № 1058, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом № 1058. На підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу всього попередньо розрахований загальний страховий стаж ОСОБА_1 31 рік 01 місяць 24 дні, пільговий стаж складає 07 років 05 місяців 11 днів. До загального страхового та пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 01.02.2020 по 08.10.2021 оскільки відповідно до наданих індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за цей період. Вік ОСОБА_1 на момент подачі заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 становив 52 роки. Положенням ст. 114 Закону № 1058, передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Враховуючи вищевикладене, було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стужу передбаченого ч. 3 ст.114 Закону № 1058.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 01.03.2022 (вх. № 18096), у якому зазначає, що позивач звернувся 14.01.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та пакетом документів. Згідно з поданими документами загальний (страховий) стаж позивача становить 31 рік 01 місяць 24 дні, в тому числі пільговий стаж - 7 років 05 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, виданих на ОСОБА_1 , за період з 01.02.2020 по 08.10.2021 відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля» не сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а тому вказаний період роботи не зараховано до страхового та пільгового стажу. Отже, позивач не має права на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю встановленого законодавством спеціального стажу роботи (10 років). Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

14.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення від 21.01.2022 № 99 про відмову у призначенні пенсії, у якому вказано, що до загального страхового та пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 01.02.2020 по 08.10.2021 згідно з наданими індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за цей період. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи рішення необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Судом встановлено, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (14.01.2022), позивачу виповнилось 52 роки.

При цьому, в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2022 № 99 про відмову у призначенні пенсії зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період з 01.02.2020 по 08.10.2021, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля».

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно дозакону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд встановив, що позивач з 21.02.2019 по 08.10.2021 працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля», що підтверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки НОМЕР_1 .

При цьому суд звертає увагу, що спору щодо належності робіт на яких працював позивач до Списку № 1 немає.

Суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи в відокремленому підрозділі ««Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля», через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За умови підтвердження пільгового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 справа № 423/757/17 та у постанові від 31.03.2021 справа № 242/5696/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв протиправно, не врахувавши до страхового стажу позивача періоду з 01.02.2020 по 08.10.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля».

Таким чином, позивач має право на зарахування до загального та спеціального (пільгового) стажу періоду з 01.02.2020 по 08.10.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля».

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, для ефективного відновлення порушеного права, суд дійшов висновком, що до позивача належить застосувати такий спосіб захисту, як визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2022 № 99 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.02.2020 по 08.10.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля».

При цьому з практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, щодо вирішення питання призначення пенсії, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17. Останнє є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку суду, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 18.12.2021 не підлягають задоволенню, оскільки, вони є передчасними і призведуть до втручання в дискреційні повноваження відповідача щодо обчислення сумарного стажу роботи, зокрема, пільгового для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.01.2022 про призначення пенсії за віком, із врахуванням висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2022 № 99 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.02.2020 по 08.10.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» державного підприємства «Львіввугілля».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2022 про призначення пенсії за віком, із врахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 992,40 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 07.04.2022.

Суддя Кедик М.В.