Справа № 208/831/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 квітня 2022 року Справа № 208/831/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Роман Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровсьій області, Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровсьій області (пр. Аношкіна, 7/147, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, ), Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Васильєвська, 64, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, ), у якій просить:

- постанову Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровсьій області від 18.05.2021 року ЕГА №284819 відмінити;

- постанову Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2021 року ВП №66875120 відмінити;

- зобов`язати Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з рахунку позивача в АТ «Ощадбанк»;

- зобов`язати Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) припинити відшкодування з рахунку позивача, коштів, заборонити це робити.

В позовній заяві позивачем заявлені клопотання про поновлення строку звернення до суду за наступним обґрунтуванням:

- поновити строк для пред`явлення позову, так як позивач отримав ухвалу судді Похвалітої С.М. від 12.01.2022 року тільки 31.01.2022 року;

- поновити строк для пред`явлення позову до Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровсьій області, так як текст постанови від 18.05.2021 року ЕГА №284819 позивач отримав тільки 06.01.2021 року, і персональні данні відповідача отримав тільки 06.01.2022 року;

- поновити строк для пред`явлення позову до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), так як позивач дізнався 05.01.2022 року, що відповідач зневажив його заяву від 29.09.2021 року про необхідність закриття провадження за постановою від 20.09.2021 року ВП №66875120.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2022 року у справі №208/831/22 матеріали справи передані на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2022 року матеріали справи №208/831/22 передані на розгляд судді Голобутовському Р.З.

Відповідно до п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлені строки оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що з позовом про оскарження постанови Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 18.05.2021 року ЕГА №284819, позивач мав звернутись до суду протягом 10 днів з дня винесення постанови, або з моменту коли позивач дізнався про існування такої постанови.

З позовом про оскарження постанови Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2021 року ВП №66875120, позивач мав звернутись до суду протягом 10 днів з дня винесення постанови, або з моменту коли позивач дізнався про існування такої постанови.

При цьому, позивач оскаржує постанови, датовані 18.05.2021 року та 20.09.2021 року. З позовом до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позивач звернувся 01.02.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на позовній заяві.

В якості обґрунтування поважності причин звернення до суду, позивач вказує, що ним було отримано 31.01.2022 року ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2022 року у справі №208/115/22, якою відмовлено у відкриття провадження у справі за цивільним позовом з аналогічними вимогами, оскільки позов має бути пред`явлений позивачем в порядку адміністративного судочинства.

З копії ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2022 року у справі №208/115/22, судом встановлено, що з первісним позовом в порядку цивільного судочинства, позивач звернувся до суду 10.01.2022 року.

Суд при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду враховує вказану дату первісного звернення позивача до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

При дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позивач дізнався про наявність постанови Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 18.05.2021 року ЕГА №284819 - 18.05.2021 року, що підтверджується копію звернення позивача до Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області із заявою від 19.05.2021 року, в якій вказано про те, що позивач 18.05.2021 року отримав квитанцію на оплату штрафу в сумі 850 грн.

Також, з матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позивач дізнався про наявність постанови Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2021 року ВП №66875120 - 29.09.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах позовної заяви копією конверту про отримання оскаржуваної постанови з власноручним підписом позивача, датованим 29.09.2021 року.

При цьому, суд звертає увагу, що постанова Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.09.2021 року ВП №66875120 з метою примусового виконання постанови від 18.05.2021 року ЕГА №284819.

Таким чином, позивач мав можливість протягом 10 днів з моменту отримання вказаної постанови від 20.09.2021 року ВП №66875120 - 29.09.2021 року, ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, отримати інформацію про осіб, якими прийняті такі постанови, та звернутись до суду з метою оскарження постанов.

Однак, відповідні дії у встановлений законодавством строк до 11.10.2021 року включно, позивачем здійснені не були.

Суд зазначає, що твердження позивача про те, що він звертався в позасудовому порядку до державного виконавця із заявами про закриття виконавчого провадження, не спростовують обов`язок позивача дотримуватись встановлених законодавством строків для оскарження відповідного виду постанов, оскільки позивач був належним чином обізнаний про їх існування. Зважаючи на відсутність відповідей на його звернення від державного виконавця, позивач мав проявити зацікавленість щодо порушених прав та відновити їх у спосіб, визначений законодавством.

Суд зазначає, що поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду.

Таким чином, і за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

В аспекті наведеного варто зазначити і те, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі № 320/2915/20 та ін.

Відповідно до ч. 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачем не додано належних доказів та пояснень в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду.

При цьому, суд зазначає про недоцільність надання позивачу строку для звернення із заявою про поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач при поданні позовної заяви скористався правом викладення доводів щодо пропуску строку звернення до суду та виклав клопотання з обґрунтуванням щодо поновлення строку звернення до суду в позовній заяві.

Судом досліджені відповідні доводи позивача та не встановлено підстав для визнання пропуску строку звернення до суду поважним.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем не подано до суду належних обґрунтувань з доказами на підтвердження поважності строку звернення до суду, суд робить висновок, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський