Справа № 160/2839/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2022 року Справа № 160/2839/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач зазначає, що відповідачем при вирахуванні стажу роботи не беруться до уваги фактичні дані періоду роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста. Зокрема, органами Пенсійного фонду не враховується стаж роботи в колгоспі «Зоря» безпосередньо трактористом у період з 1988 по 2000 роки, який дає право на отримання пільгової пенсії.
Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування трудового стажу в колгої «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р., колі останній працював на посаді водія, з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., на посаді тракториста, при призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними та такими, що порушують право останнього на соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 р. у справі №160/2839/22 відкрито провадження, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Суд зазначає, що копію ухвали суду від 08.02.2022 р. у справі №160/2839/22 разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено на адресу відповідача, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
17.03.2022 р. на адресу суду, представником відповідача, було подано відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 серпня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та іншими документами для призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до положень п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після реєстрації заяви та копій документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи Позивача розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області для розгляду питання призначення пенсії.
Рішенням про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 29 від 03.09.2021 Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону № 1058.

В Рішенні зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії Позивач досяг віку, передбаченого чинним пенсійним законодавством. Страховий стаж позивача становить 37 років 3 місяці 9 днів, стаж роботи на пільгових умовах - 19 роки 3 місяці 12 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 14.09.2021 року № 0400-010225-8/122065 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило Позивача про прийняте рішення згідно поданої заяви від 30.08.2021 року.

Як зазначено в Рішенні про відмову в призначенні пенсії, до стажу роботи на пільгових умовах зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

17.03.2022 р. представником відповідача, на адресу суду, було подано клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області як відповідача-2 у справі № 160/2839/22.

Ухвалою Дніпроптеровського окружного адміністратвиного суду від 25.03.2022 р. у справі №160/2839/22 клопотання представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення другого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області у справі за №160/2839/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.

Залучено у якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вулиця Митрополита Андрея, 10, Львів, Львівська область, 79000) у справі №160/2839/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Львівській області області п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

06.04.2022 р., представником Головному управлінню Пенсійного фонду України в Львівській області області, шляхом поштового зв`язку, подано відзив на позовну заяву від 06.04.2022 р., в обгрунтуванння якого зазначено наступне.

Міністерство Соціального забезпечення у Роз`ясненні від 20.01.1992 року№ 7 роз`яснює, що при зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи Пенсійного фонду довідку про стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгове пенсійне забезпечення. Форма довідки передбачена цим Роз`ясненням (пункт 4). Стаж зазначеної роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів.

В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

ОСОБА_1 довідку колгоспи "Зоря" або його правонаступника чи архівної установи за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1991, з 01.01 Л 994 по 31.12.1994 на посаді водія та за період роботи на посаді тракториста в колгоспі "Зоря" з 30.01.1995 по 31.03.2000 не надав, а до свого позову додає довідку ТзОВ "агрофірма Олімпекс-Агро" № 441 від 27.08.2021 за період роботи позивача з 2000Тю 2018 і довідку ТзОВ "Аграрне підприємство "Придністровське" за № 560 від 27.08.2021 за період роботи позивача з 2018 по теперішній час.

Позивачем подано до позову архівну довідку комунальної установи "Новомосковський районний трудовий архів" від 09.04.2021 р. за № 3-227, в якій зазначено, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам колгоспу "Зоря" за період з 1981 по 2000 є дані про відпрацьовані вихододні із зазначенням посади ОСОБА_1 , де зазначено, що у 1981 посада не зазначена, у 1982 - тракторист, у 1983 - скотник, з 1984 по 1985 посада не зазначена, з 1986 по 1987 у відомостях не значиться, у 1988 зазначена посада водій, у 1989 по 1991 посада не зазначена, з 1992 по 1993 зазначено посаду водій, з 1994 по 1995 посада не зазначена, з 1996 по 2000 зазначено посаду механізатор.

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 09.03.1988 позивач працював: з 1983 прийнятий членом у колгосп "Зоря"; з 1985 звільнений; з 27.12.1985 по 18.11.1987 військова строкова служба; з 04.01.1988 прийнятий на роботу водієм у колгосп "Зоря"; 31.03.2000 звільнений за власним бажанням; 31.03.2000 прийнятий на роботу трактористом в агрофірму "Олімпекс-Агро"; 07.12.2010 звільнений; 17.12.2010 допомога по безробіттю; 14.03.2011 припинено виплату допомоги по безробіттю; 15.03.2011 прийнятий на роботу трактористом в ТзОВ "агрофірма Олімпекс-Агро"; 31.10.2011 звільнений; 10.11.2011 допомога по безробіттю; 04.04.2012 припинено виплату допомоги по безробіттю; 08.04.2012 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "агрофірма Олімпекс-Агро''; 25.11.2014 звільнений; 04.12.2014 допомога по безробіттю; 11.03.2015 припинено виплату допомоги по безробіттю; 12.03.2015 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "агрофірма Олімпекс-Агро"; 09.12.2016 звільнений; 20.12.2016 допомога по безробіттю; -22.02.2017 припинено виплату допомоги по безробіттю; 23.02.2017 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "агрофірма Олімпекс-Агро"; 31.01.2018 звільнений; 01.02.2018 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "Аграрне підприємство "Придністровське"; 27.11.2018 звільнений; 28.12.2018 допомога по безробіттю; 18.03.2019 припинено виплату допомоги по безробіттю; 19.03.2019 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "Аграрне підприємство "Придністровське"; 30.11.2019 звільнений; 10.12.2019 допомога по безробіттю; 10.03.2020 припинено виплату допомоги по безробіттю; 13.03.2020 прийнятий на роботу трактористом - машиністом в ТзОВ "Аграрне підприємство "Придністровське".

У рішенні про відмову від 03.09.2021 зазначено, що вік ОСОБА_1 на дату подачі заяви від 30.08.2021 становить 55 років 0 місяців 29 днів.

Згідно поданих документів загальний (страховий) стаж ОСОБА_1 становить 37 років 03 місяці 9 днів, в тому числі пільговий стаж особи становить 19 років 3 місяці 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. З ч. 2 ст. 114 Закону №1058, оскільки необхідно мати 20 років пільгового стажу.

За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано усі періоди згідно поданих документів ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи зазначене, Головне управління повідомляє, що немає можливості призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оскільки згідно наданих до заяви від 30.08.2021 документів пільговий стаж особи становить 19 років 3 місяці 12, днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. З ч. 2 ст. 114 Закону №1058, оскільки необхідно мати 20 років пільгового стажу.

Суд зазначає, що з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., та норм Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», дана справа вирішується в межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом Сер НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , якою визначено трудовий шлях останнього.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 30.08.2021 р.

позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

03.09.2021 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , про що винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за №29 від 03.09.2021 р., в тексті якого, з посиланням на п.3 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено про відсутність загального стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Для підтвердження стажу в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. на посаді водія, та з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., на посаді тракториста позивачем надано: копію трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 від 09.03.1988 р., з тексту якої судом встановлено, що у період з 1988 р. по 2000 р. ОСОБА_1 працював на посаду водія; копію архівної довідки від 09 квітня 2021 року №3-227, виданої Комунальною установою «Новомосковський районний трудовий архів» визначено посади у 1988 році - водій, з 01.01.1989 по 31.12.1991 роки - посада не зазначена, хоча фактично, як зазначає позивач працював водієм, з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. - посада не зазначена (фактично водій), з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р. - механізатор, проте фактично працював трактористом.

При цьому, суд зазначає, що в метеріалах справи містяться заяви як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 . тел. НОМЕР_4 , так і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 . тел. НОМЕР_5 ., в тексті яких останні підтверджують факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. на посаді водія, та з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., на посаді тракториста.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни дозаконувносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

У відповідності до вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи загальні принципи міжнародного права, викладені у наведених вище рішеннях Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах позивач не може бути позбавленим права на отримання пенсії у зв`язку з отриманням певної інформації від відповідних органів влади.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», правом пільгового пенсійного забезпечення користуються трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

За змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "в" ст.13 України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Тобто, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, територіальні органи Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

У частині першій статті 48 Кодексу законів про працю України зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, за правилами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики N259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що трудова книжка є основним документом який підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Згідно п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 23.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Положенням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, суд зазначає, що спірний період роботи позивача в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р., коли останній працював на посаді водія, з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., коли останній працював трактористом протиправно не зараховані відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , з підстав зазначених нижче.

В підтвердження відповідного періоду трудового стажу, а саме: з з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р., коли позивач працював на посаді водія, з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., коли останній працював трактористом було надано архівні довідки Комунальної установи «Новомосковський районний трудовий архів» від 09.04.2021 р. за №З-226, №З-227, З-228, оформлені відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, та заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Водночас суд зазначає, що в трудовій книжці колхозника НОМЕР_3 спірні періоди роботи останньої виконано без виправлень, наявні всі необхідні записи є точними та правильними, а нечіткий відтиск печатки та відсутність зазначення посади посадової особи не може бути окремою підставою для відмови у зарахуванні стажу відповідно до чинного законодавства.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 19.12.2019 у справі № 307/541/17 (адміністративне провадження № К/9901/18274/18) зазначено, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відповідно до частини 5 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що рішення відповідача щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. на посаді водія, та період роботи на посаді тракториста в колгоспі «Зоря» з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., є протиправним, оскільки запис про вказаний період роботи засвідчений печаткою.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, з викладених у позовній заяві обставин видно, що позивачем вчинено всі необхідні дії та подано документи, наявні у нього та необхідні для зарахування оскаржуваного періоду роботи останнього.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_1 вчинено всі необхідні дії та подано документи, наявні у останньої та необхідні для призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у цьому випадку позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії за віком.

З урахуванням викладеного вище, та, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, якою визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, визнати протиправним та скасувати рішення від 03.09.2021 р. №29 «Рішення про відмову у призначенні пенсії».

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні трудового стажу в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 по 31.12.1991 року, з 01.01.1994 по 31.12.1994 року, де позивач працював на посаді водія, з 30.01.1995 по 31.03.2000 роки, де позивач працював трактористом, при призначенні пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Дія - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, його активний вчинок, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була і могла вчинити.

Отже, судом встановлено, що оскільки, матеріали справи містяться докази щодо нездійснення відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області дій з не зарахування до трудового (страхового) стажу періоду трудової діяльності за записом у трудовій книжці колхозника НОМЕР_3 з не зарахування трудового стажу в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 по 31.12.1991 року, з 01.01.1994 по 31.12.1994 року, де позивач працював на посаді водія, з 30.01.1995 по 31.03.2000 роки, де позивач працював трактористом, при призначенні пенсії на пільгових умовах, що підтверджується рішенням від 03.09.2021 р. №29 «Рішення про відмову у призначенні пенсії», копія якого міститься в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в наступній редакції:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.09.2021 р. №29 «Рішення про відмову у призначенні пенсії»;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р., на посаді водія, з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., на посаді тракториста, при призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. на посаді водія, та період роботи на посаді тракториста в колгоспі «Зоря» з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням трудової діяльності за записом у трудовій книжці колхозника НОМЕР_3 , та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 01.02.2022 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудженні всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.09.2021 р. №29 «Рішення про відмову у призначенні пенсії».

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи в колгоспі «Зоря» з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р., на посаді водія, з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р., на посаді тракториста, при призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.01.1989 р. по 31.12.1991 р., з 01.01.1994 р. по 31.12.1994 р. на посаді водія, та період роботи на посаді тракториста в колгоспі «Зоря» з 30.01.1995 р. по 31.03.2000 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням трудової діяльності за записом у трудовій книжці колхозника НОМЕР_3 , та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова