Справа № 300/7365/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"07" квітня 2022 р. справа № 300/7365/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2022 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Заява мотивована тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022, при його ухваленні, не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат - судового збору.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та матеріали адміністративної справи, суд встановив, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю невиплачених сум пенсії за період з липня 2018 року до грудня 2018 року, виходячи з розрахунку призначеного розміру пенсії 7 197, 42 гривень за кожен місяць та з врахуванням виплачених сум за цей період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При розгляді справи, суд врахував ту обставини, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом війни 3 групи, у зв`язку з чим у рішенні вказав про відсутність судових витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу. Будь-яких інших судових витрат сторони не понесли.

Таким чином, при ухваленні судового рішення в даній адміністративній справі суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Щодо твердження позивача про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, з тих підстав, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому такі витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави, суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначає статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до норм якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 5).

Таким чином, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат в справі сторонами не понесено, то судові витрати, що компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відсутні.

Оскільки, у рішенні від 21.03.2022 суд вирішив питання про судові витрати, то відсутні правові підстави для винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі, а тому суд відмовляє у прийнятті додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остап`юк С.В.