Справа № 944/708/22
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/708/22
Провадження №2-а/944/55/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Габеля Володимира Петровича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області Габеля В.П., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5297234 від 08 лютого 2022 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн, за те, що він 08 лютого 2022 року, о 00 год 13 хв, по вул. І.Франка, 6 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області керував автомобілем з брудним заднім номерним знаком та не пред`явив для перевірки поліс ОцСВНТ, чим порушив вимоги п. 2.4а ПДР. З даною постановою він не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесення з перевищенням службових обов`язків посадових осіб, що її складали. Так, при зупинці транспортного засобу він надав працівникові поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, в яких вказані усі дані нього та про автомобіль, яким він керував, та на підставі яких інспектор поліції виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Тому твердження інспектора поліції про те, що ним не було надано посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Безпідставними також є твердження працівника поліції про те, що він не пред`явив страховий поліс, оскільки поліс також був представлений. Крім цього, відповідачем в постанові не долучено та не зазначено технічних засобів, якими здійснено фото- або відеозапис. Також вважає, що інспектор поліції повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він заперечив факт вчинення правопорушення. Винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження відповідного органу поліції та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням його права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, безпосередньо визначених Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України.

Ухвалою від 01 березня 2022 року відкрито провадження у справі та одночасно залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Позивач на розгляд справи не прибув, однак його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач старший інспектор поліції Габель В.П. та представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та/чи будь-яких клопотань до суду не подали.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних в ній доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5297234 від 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що ОСОБА_1 08 лютого 2022 року, о 00 год 13 хв, по вул. І.Франка, 6 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області керував автомобілем з брудним заднім номерним знаком та не пред`явив для перевірки поліс ОцСВНТ, чим порушив п. 2.4а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстр документів на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування.

Суд вважає обґрунтованими та погоджується з твердженнями позивача про протиправність зазначеної постанови, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, зокрема, полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

При цьому, суд зазначає, що згідно з даною нормою порушення має місце як у випадку фактичної відсутності у водія зазначених документів під час керування транспортним засобом, так і у випадку непред`явлення цих документів для перевірки на вимогу відповідної уповноваженої особи.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Згідно з п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) .

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд вважає безпідставними і відхиляє твердження позивача про те, що інспектор поліції повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, а винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження відповідного органу поліції, є протиправним.

Водночас, відповідно до положень ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав жодних доказів, передбачених ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірного адміністративного правопорушення, а саме те, що позивач не пред`явив для перевірки посвідчення відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, в самій постанові у розділі «До постанови додаються» не вказано про наявність будь-яких доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова від 08 лютого 2022 року серії ЕАО № 5297234 є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з платіжним дорученням № ІВ21918832 від 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 496,20 грн, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 118 - 123, 246 - 248, 272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08 лютого 2022 року серії ЕАО № 5297234, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3;

відповідач - інспектор Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Габель Євген Іванович, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3.

Суддя Д.Б. Поворозник