Справа № 803/452/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 803/452/17 пров. № 857/Н-88/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Ільчишин Н. В,

Шинкар Т. І,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року у справі № 803/452/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, Камінь-Каширського районного суду Волинської області про нарахування та виплату вихідної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправною відмову Камінь-Каширського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області щодо невиплати йому при виході у відставку вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою; зобов`язати відповідачів в межах їх компетенції виплатити йому вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Камінь-Каширського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області у виплаті ОСОБА_1 при виході у відставку вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов`язано Камінь-Каширський районний суд Волинської області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області задоволено.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу при звільненні у відставку відмовлено.

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року за виключними обставинами.

В обгрунтування поданої заяви заявник (позивач) зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(ІІ)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII, які було застосовано судом при вирішенні цієї справи, а тому вказана юридично значима обставина є підставою для перегляду постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року в справі № 803/452/17 у зв`язку з виключними обставинами.

За результатами перегляду за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі № 803/452/17 ОСОБА_1 просив скасувати вказану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року залишити без змін.

Відповідач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області подав відзив на заяву про перегляд постанови за виключними обставинами, у якому вказав, що вказана заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року було зупинено провадження з розгляду заяви у адміністративній справі № 803/452/17 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №808/1628/18.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року поновлено апеляційне провадження у адміністративній справі № 803/452/17.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів приходить до переконання, що така не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 18.07.1983 по 03.10.2016 працював суддею Камінь-Каширського районного суду Волинської області.

Постановою Верховної Ради України № 1600-VІІІ від 22.09.2016 «Про звільнення суддів» позивача звільнено з посади судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Камінь-Каширського районного суду Волинської області № 13-02-04 від 03.10.2016 позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

При звільненні позивачу не виплачена вихідна допомога на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла до 27.03.2014, через що ОСОБА_1 звертався до відповідачів із заявами, в яких просив вирішити питання про нарахування і виплату йому вихідної допомоги. Разом з тим, таку виплату йому не проведено.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_1 оскаржив таку до суду, однак за результатами апеляційного перегляду рішення суду у задоволенні позову було відмовлено.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Згідно з приписами частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане. Словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення». Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Так, частиною першою статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI в редакції від 19.03.2014 було встановлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, у Законі України Про судоустрій і статус суддів статтю 136 виключено.

Статтею 143 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIIІ, який набув чинності з 30 вересня 2016 року, відновлено право судді на отримання вихідної допомоги у зв`язку з відставкою в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Отже, судді, щодо яких в період з 01.04.2014 по 30.09.2016 було прийнято рішення Верховною Радою України про звільнення з посади у відставку, не мали права на отримання вихідної допомоги при звільненні.

15.04.2020 Конституційний Суд України прийняв рішення № 2-р (ІІ)/2020 у справі за № 3-311/2018, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII, яким із Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції до внесення змін Законом України Про забезпечення права на справедливий суд від 12 лютого 2015 року № 192-VIII виключено статтю 136, частиною першою якої передбачалось право судді, який вийшов у відставку, на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.

Отже, наявність рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(ІІ)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору. При цьому, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення від 21 грудня 2017 року суд керувався чинними правовими нормами, які регулювали спірні правовідносини та підлягали застосуванню.

Тому, апеляційний суд звертає увагу на те, що визнання неконституційними певних положень чинного законодавства надалі, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому не наділений повноваженнями не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Враховуючи вказані приписи законодавства, а також те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року в справі № 803/452/17, про перегляд якого за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 , у задоволенні адміністративного позову було відмовлено, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення (постанова) суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Вказана правова позиція була уже висловлена у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18, від 19 листопада 2018 року у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), від 12 листопада 2020 року у справі № 805/550/16-а, а також у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18.

У відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини четвертої статті 368 КАС України визначено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що позяк при вирішенні цього публічно-правового спору були правильно встановлені фактичні обставини справи, а судове рішення було ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі № 803/452/17 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року в адміністративній справі № 803/452/17 відмовити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року в адміністративній справі № 803/452/17 залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Н. В. Ільчишин
Т. І. Шинкар
Ухвала складена в повному обсязі 07 квітня 2022 року.