Справа № 380/22402/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року

Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Середа О-В.І.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, 1, с.Сокільники, Львівська область, 81130; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення IX - сесії 8 демократичного скликання Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області № 179 від 02.06.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Басівка» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Сокільницьку сільську раду Львівського району Львівської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0663 площею 0,0400 га ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с.Басівка. Вказує, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою могло бути лише те, що такий не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках, редакція ж ч.9 ст.118 Земельного кодексу України чинна на дату прийняття оспорюваного рішення підстав для відмови у затвердженні проекту земелеустрою взагалі не містить. Відтак, вважає, що рішення про відмову позивачу в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не містить жодної законної підстави, яка б надавала право органу місцевого самоврядування відмовляти у затвердженні проекту землеустрою, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 06.12.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідачем 30.12.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у відповідності до вимог ч. 7 ст. 186 Земельного Кодексу України (в редакції від 27.05.2021), підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. У відповідності до п. 34, ч.1, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських рад. Вимога про зобов`язання Сокільницьку сільську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0663 площею 0,0400 га для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність заявлена помилково та йде в розріз з вимогами чинного законодавства України, оскільки в даному випадку лише орган місцевого самоврядування в особі Сокільницької сільської ради вправі приймати рішення дозвільного характеру щодо врегулювання земельних відносин. Відтак, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 14.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Рішенням 116 сесії VII демократичного скликання Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 15.09.2020 № 3306 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,04 га на території Годовицько-Басівської сільської ради для передачі в подальшому у власність.

19.10.2020 між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 32 від 30.01.2013 року) було укладено Договір на виконання робіт із землеустрою № 393-Ю/2020 у відповідності до умов якого останнім було розроблено та погоджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ-01.03) площею 0,0400 га.

Вказаний проект землеустрою погоджено ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, що підтверджується висновком ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 27.10.2020 №16705/82-20.

28.12.2020 відділом у Путилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0663 та зареєстровано у Державному земельному кадастрі.

Після виготовлення проекту землеустрою та отримання необхідних пакету документів позивач звернувся до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (як правонаступника Годовицько-Басівської сільської ради) з заявою про затвердження вказаного вище проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність.

Рішенням IX - сесії 8 демократичного скликання Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області №179 від 02.06.2021 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с.Басівка» відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0400 га кадастровий номер :01:001:0663 запроектоване цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , оскільки розташування запроектованої земельної ділянки не відповідає генеральному плану с.Басівка.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 12, 42 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Частиною сьомою вказаної статті визначено, зокрема, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частинами дев`ятою - одинадцятою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою-сьомою статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації

Отже, чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Разом з тим, норми частини 9 статті 118 ЗК України, яка регулює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, не надають відповідному органу місцевого самоврядування приймати будь-яке інше рішення ніж про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З системного аналізу ст. ст. 118 та 186 ЗК України слідує, що перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

Наведене спростовує посилання представника відповідача на ч. 7 ст. 186 ЗК України як на підставу для відмови в затвердженні проекту землеустрою.

Саме такі правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 04.03.2021 у справі № П/811/968/18, від 24.01.2020 у справі №316/979/18 та від 30.08.2018 у справі №817/586/17, а саме перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись Сокільницької сільської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою, подав Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ-01.03) площею 0,0400 га, що виготовлений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Вказаний проект землеустрою погоджено експертом державної експертизи Керцман Олесею Іванівною , що підтверджується висновком ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 27.10.2020 №16705/82-20.

Як вже зазначалося, 28.12.2020 відділом у Путилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0663 та зареєстровано у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, оскільки позивач отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки, замовив проектну документацію, яка була розроблена та погоджена в установленому законом порядку, то у відповідача були відсутні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

За таких обставин суд зазначає, що рішення Сокільницької сільської ради № 179 від 02.06.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Басівка» не є обґрунтованим та вмотивованим, та не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. У той же час, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу погоджений належним чином.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано обов`язок доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши рішення Сокільницької сільської ради № 179 від 02.06.2021 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Басівка», суд дійшов переконання, що таке прийнято відповідачем без урахування вимог ЗК України та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати, задовольнивши позовні вимоги про оскарження такого.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0663 площею 0,0400 га ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність, суд зазначає таке.

Затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, водночас, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово вказував на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12, від 04 серпня 2020 року у справі №340/2074/19).

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

До того ж слід звернути увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17, яка полягає у наступному. Оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву), суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 814/2458/16 Верховний Суд аналізував застосування пункту 4 частини другої статті 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів;

4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи те, що судом встановлено виконання усіх умов, визначених законом для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою, зокрема подано усі належні документи, між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідачем не наведено та судом не встановлено в ході розгляду даної справи.

З огляду на відсутність передбачених законом підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою, та поведінку відповідача, яка в даному випадку свідчить про створення штучних перешкод в реалізації конституційного права фізичної особи на отримання земельної ділянки у власність, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0663 площею 0,0400 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку позивачу у приватну власність.

На переконання суду, зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва та передати позивачу земельну ділянку забезпечить ефективний судовий захист порушеного права позивача та призведе до його реального відновлення.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення IX - сесії 8 демократичного скликання Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області № 179 від 02.06.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Басівка» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Сокільницьку сільську раду Львівського району Львівської області (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, 1, с.Сокільники, Львівська область, 81130; ) прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0663 площею 0,0400 га ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )за рахунок бюджетних асигнувань Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, 1, с.Сокільники, Львівська область, 81130; ) сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна