Справа № 444/526/22
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/526/22
Провадження № 2-а/444/16/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

15.03.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 8 січня 2022 року о 22.44 год. поліцейським УПП у Львівській області інспектором поліції Кітура Р.О. відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАО № 5214351 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 850 грн. за порушення П.2.9.В.ПДР, ст.121ч.6 КУпАП. При прийнятті постанови відповідач виходив з того, що 08.01.2022 р. о 22 год. 30 хв. в м. Львів, вул. Грінченка, 3 позивач керував автомобілем Peugeot н/з НОМЕР_1 із неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.2.9.в.ПДР, ст.121ч.6 КУпАП. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Вказав, що 8 січня 2022 року о 22.30 год. увечері, будучи за кермом свого автомобіля, він прямував по вул. Грінченка, 3, м. Львів у м. Жовкву. Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Зазначив, що конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу. Зазначив, що після того, як о 22.30 годині він зупинив автомобіль на вимогу поліції і дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття, враховуючи неможливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати безпосередньо на місці через пізній час, позивач мав законний намір продовжити рух до місця стоянки у м.Жовква, або до першої АЗС застосувавши всі необхідні заходи безпеки. При цьому, відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху. Однак, не дивлячись на всі його спроби пояснити вищевказані обставини, інспектор поліції віднісся зухвало та упереджено, вийшов з автомобіля, для огляду даної несправності ним було виявлено непрацюючу одну з двох лампочок освітлення ДНЗ. Тобто всі символи номерних знаків чітко читались на відстані 20 метрів при освітленні однієї працюючої лампочки, після огляду він відразу ж усунув несправність шляхом заміни лампочки на місці. Проте, інспектор поліції проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення та склав оскаржувану постанову. Крім того, інспектор не надав на вимогу позивача докази вчинення адміністративного правопорушення. Вказав, що зважаючи на ті обставини, що технічні несправності, які були виявлені на керованому ним транспортному засобі, виникли під час його руху та не входять до переліку технічних несправностей, при наявності яких подальший рух транспортного засобу заборонено, тому вважає, що мав право відповідно до п.31.5 ПДР України рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 І 9.11 цих Правил. Зазначив, що при винесенні постанови інспектором не ознайомлено його з правами ст.268 КУпАП та строком оскарження за ст.289 КУпАП, що є грубим порушенням та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови. Просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову Серія ЕАО №5214351 про накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 згідно свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_2 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення п.2.9. «в» ПДР, ст.121 ч.6 КУпАП.

Представник відповідача не подав відзив на позов.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце його проведення, причин неявки не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області поліцейського Кітура Р.О. серія ЕАО №5214351 від 08.01.2022 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП за те, що позивач 08.01.2022 р. о 22 год. 30 хв. в м. Львів, вул. Грінченка, 3 керував автомобілем Peugeot н/з НОМЕР_1 із неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.2.9.в.ПДР.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві, мотивуючи неправомірність оскаржуваної постанови, посилається на те, що перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Зазначив, що конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу. Зазначив, що після того, як о 22.30 годині він зупинив автомобіль на вимогу поліції і дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, враховуючи неможливість його негайно відремонтувати безпосередньо на місці через пізній час, позивач мав законний намір продовжити рух до місця стоянки у м.Жовква, або до першої АЗС застосувавши всі необхідні заходи безпеки. Ним було виявлено непрацюючу одну з двох лампочок освітлення ДНЗ. Тобто всі символи номерних знаків чітко читались на відстані 20 метрів при освітленні однієї працюючої лампочки, після огляду він відразу ж усунув несправність шляхом заміни лампочки на місці. Інспектор не надав на вимогу позивача докази вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що мав право відповідно до п.31.5 ПДР України рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Зазначив, що при винесенні постанови інспектором не ознайомлено його з правами ст.268 КУпАП та строком оскарження за ст.289 КУпАП.

Разом з тим, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не подав відзив на позов, не заперечив проти незаконності винесеної постанови, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, чи спростовували б твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до однозначного висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, є недоведеним.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Оскаржувана постанова така, що прийнята не у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст. 9, 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову Серія ЕАО №5214351 про накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 згідно свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_2 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення п.2.9. «в» ПДР, ч.6 ст.121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 згідно свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Оприск З. Л.