Справа № 440/16405/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 08 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/16405/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7926-51/1264 від 21 квітня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зареєстрований особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську. Зазначає, що відповідач протиправно нарахував йому заборгованість з ЄСВ за період з 2017 року по листопад 2020 року, оскільки з 2013 року позивач не отримував доходів від адвокатської діяльності про що повідомляв контролюючий орган відповідною заявою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцька ОДПІ) як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність - адвокатську з 2008 року, а тому є платником єдиного внеску відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". В інтегрованій картці позивача з ЄСВ в автоматичному режимі проведено нарахування єдиного внеску за період з І кварталу 2017 року по листопад 2020 року на загальну суму 37788,74 грн., у зв`язку із чим винесено спірну вимогу.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у 2008 році набула статусу адвоката. Рішенням ради адвокатів Полтавської області від 10 січня 2013 року право позивача на зайняття адвокатською діяльністю зупинено з 01 січня 2013 року.

Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 05 червня 2008 року та значиться платником ЄСВ, однак страхові внески зокрема з 01 січня 2017 року не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 37788,74 грн.

Вищевказані обставини зумовили винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7926-51/1264 від 21 квітня 2021 року на суму 37788,74 грн. Зазначена вимога направлялась на адресу реєстрації позивача, проте повернулась без вручення з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Незгода позивача з правомірністю винесення спірної вимоги стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України /далі - ПК України/ та нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI /далі - Закон № 2464-VI (у відповідних редакціях Закону)/.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI /далі - Закон № 5076-VI/ адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Статтею 13 Закону № 5076-VI визначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

За визначеннями, наведеними у частині першій статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Водночас абзацом одинадцятим частини першої статті 5 Закону № 2464-VI передбачено, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 /далі - Порядок №1162/, розробленим відповідно до статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) та інших нормативно-правових актів, визначено, що він поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 51 частини першої статті 4 Закону №2464. У цьому Порядку терміни вживаються у значеннях, визначених Законом № 2464 та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755).

Відповідно до пунктів 1, 3 та 5 розділу V "Зняття з обліку платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755" Порядку № 1162 у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та залежно від категорії страхувальника копії відповідних документів, зокрема: відомостей (витягу) відповідного реєстру про припинення, або зупинення незалежної професійної діяльності, або зміну організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Отримавши заяву за формою № 7-ЄСВ (додаток 5), контролюючий орган проводить передбачену законодавством перевірку щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску. Платник єдиного внеску здійснює остаточні розрахунки з контролюючим органом.

Після проведення остаточного розрахунку платником єдиного внеску контролюючий орган знімає його з обліку та вносить відповідні записи до реєстру страхувальників із зазначенням дати та підстави зняття з обліку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за № 503/25280, зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення або зупинення незалежної професійної діяльності або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного реєстру чи уповноваженого органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Доводи позивача про подання контролюючому органу заяви про зупинення діяльності разом із усіма необхідними документами не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи судом, оскільки жодних доказів на підтвердження факту вчинення гр. ОСОБА_1 зазначених дій останньою не надано.

Разом із тим, в силу частини другої статті 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905, затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування /далі - Наказ № 435/

Згідно з пунктом 1 розділу I Наказу № 435 цей Порядок визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) до Державної податкової служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів (далі - органи доходів і зборів).

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Наказу № 435 фо-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства зобов`язані подавати самі за себе Звіт незалежно від того, чи ведуть вони підприємницьку діяльність, крім ФО - підприємців, зазначених у пункті 3 розділу III цього Порядку.

Пунктом 4 розділу ІІІ Наказу № 435 встановлено, що особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою № Д5 із зазначенням типу форми "початкова".

Додатком 5 до Наказу № 435 визначено форму "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску".

Як зазначає позивач, звітність про нарахування ЄСВ ним не подавалась з 2013 року, сплата не здійснювалась з огляду не те, що фактична адвокатська діяльність ОСОБА_1 фактично була зупинена.

Позивач наполягає на тому, що з метою звільнення себе від обов`язку щодо сплати ЄСВ ним контролюючому органу у 2013 році подано відповідну заяву, до якої приєднувалась копія рішення ради адвокатів Полтавської області від 10 січня 2013 року (протокол № 1).

Не визнаючи зазначених доводів, суд зауважує, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту подання позивачем до контролюючого органа вищевказаної заяви.

З огляду на вищевикладене спірна податкова вимога визнається судом винесеною обґрунтовано та за наявності достатніх правових підстав для цього.

Наведеним спростовуються доводи позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 243-246, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова