Справа № 440/1918/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1918/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по час поновлення на службі,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2021 року ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / через Лубенське відділення Укрпошти звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, яка згідно із штампом вхідної кореспонденції суду зареєстрована 01 лютого 2022 року за № 8494/22, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області /далі - відповідач, ГУНП в Полтавській області/ про:

- визнання протиправним та скасування наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 513 о/с від 12 жовтня 2021 року у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію";

- поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 13 жовтня 2021 року;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 жовтня 2021 року по час поновлення на службі з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів /а.с. 1-10/.

Позов обґрунтований тим, що наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 513 о/с від 12 жовтня 2021 року про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію", який отримано позивачем 28 жовтня 2021 року, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки рапорт про звільнення від 11 жовтня 2021 року написаний позивачем під психологічним тиском психолога сектору кадрового забезпечення Лубенського районного відділу поліції ОСОБА_2 та у шоковому стані у зв`язку з обвинуваченням позивача у вчиненні статевого злочину (згвалтуванні ОСОБА_3 ) та внесенні 11 жовтня 2021 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000267 за частиною третьою статті 152 КК України. Крім того, у рапорті від 11 жовтня 2021 року позивачем зазначено дату його звільнення - 13 жовтня 2021 року, тоді як фактично позивача звільнено зі служби в поліції- 12 жовтня 2021 року, що є порушенням гарантій трудового законодавства. 12 жовтня 2021 року позивач передумав звільнятися та направив до ГУ НП в Полтавській області рапорт про залишення без розгляду рапорту від 11 жовтня 2021 року, однак жодної відповіді стосовно розгляду цього рапорту від ГУ НП в Полтавській області не отримав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 56-58/ зазначив, що з 07 листопада 2015 року позивач проходив службу в Національній поліції та 11 жовтня 2021 року ним написано рапорт про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням відповідно до пункту 7 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», який зареєстрований в Журналі обліку рапортів УКЗ за вхідним номером 1369р/115/12-2021. З огляду на волевиявлення ОСОБА_1 звільнитися зі служби за власним бажанням ГУ НП в Полтавській області 12 жовтня 2021 року винесено наказ №513о/с, яким звільнено позивача зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію". День звільнення є останнім днем служби. Зазначений в позовній заяві довід позивача про нібито вчинення відносно нього морального та психологічного тиску є очевидно надуманим та непідтвердженим відповідними доказами. Рапорт позивача від 12 жовтня 2021 року про залишення без розгляду рапорту від 11 жовтня 2021 року отримано ГУ НП в Полтавській області через відділення поштового зв`язку лише 19 жовтня 2021 року (тобто після звільнення ОСОБА_1 ), що підтверджується відстеженням трек-номеру відправлення, доданого позивачем до матеріалів справи. А доказів на підтвердження надіслання рапорту від 12 жовтня 2021 року на електронну пошту ГУ НП в Полтавській області позивачем не надано.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статей 12, 257 та 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №6 о/с від 07 листопада 2015 року /а.с.68/ з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено старшим інспектором батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

11 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення кримінального правопорушення (зґвалтування) за частиною третьою статті 152 КК України двома працівниками поліції відносно особи жіночої статі ОСОБА_3 /а.с. 46/.

11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до т.в.о начальника ГУНП в Полтавській області із рапортом від 11 жовтня 2021 року (вх. 1369р/115/12-2021 від 11 жовтня 2021 року) /а.с. 69/, в якому просив звільнити його зі служби в Національній поліції за власним бажанням у зв`язку із сімейними обставинами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року №413- 13 жовтня 2021 року та повідомив про те, що від проходження ВЛК відмовляється, оскільки вважає свій стан задовільним; наполягав на своєму звільненні 13 жовтня 2021 року.

11 жовтня 2021 року заступником начальника ГУ НП в Полтавській області складено подання про звільнення зі служби в Національній поліції України за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 /а.с. 19/.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року (витяг) /а.с.70/ згідно із Законом України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції, 12 жовтня 2021 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 11 жовтня 2021 року, подання сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського РВП від 11 жовтня 2021 року.

Листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області №1689/115/12/01-2021 від 12 жовтня 2021 року /а.с. 16/ ОСОБА_1 повідомлено, що його наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року звільнено зі служби в поліції 12 жовтня 2021 року за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію", та надано витяг з такого наказу. Вказаний лист з додатком надіслано 12 жовтня 2021 року рекомендованим поштовим відправленням 338 /а.с. 17/ та вручено адресату 28 жовтня 2021 року, що підтверджується інформацією відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти /а.с. 31/.

ОСОБА_1 звернувся до т.в.о начальника ГУНП в Полтавській області із рапортом від 12 жовтня 2021 року /а.с. 20/, в якому просив його рапорт на звільнення від 11 жовтня 2021 року залишити без розгляду та задоволення. Вказаний рапорт направлений ОСОБА_1 до ГУ НП в Полтавській області через відділення АТ "Укрпошта" 12 грудня 2021 року о 19:00 рекомендованим поштовим відправленням №692 та вручено адресату 19 жовтня 2021 року, що підтверджується накладною №692 від 12 жовтня 2021 року, фіскальним чеком від 12 жовтня 2021 року та описом вкладення у лист від 12 жовтня 2021 року /а.с. 21/, а також інформацією відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти про вручення - 19 жовтня 2021 року /а.с. 22/.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області від 13 жовтня 2021 року /а.с. 44/ ОСОБА_1 звернувся в приймальне відділення КНП "Оржицька лікарня" 13 жовтня 2021 року о 16:30 год; проведено огляд лікарем - терапевтом.

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області /а.с. 45/ ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Оржицька лікарня" з 16 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року.

Не погодившись з наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію", позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року /далі - Закон №580-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною першою статті 77 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 91) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції та служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Відповідно до частин другої та третьої статті 77 Закону № 580-VІІІ днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII передбачено можливість застосування інших норм, в тому числі трудових, при вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача зі служби в поліції.

При цьому, за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15.

Так, частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Аналіз наведеної норми трудового законодавства свідчить про те, що чинним трудовим законодавством працівника наділено правом визначати дату звільнення за власним бажанням.

Судом встановлено, що позивач подав на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області рапорт від 11 жовтня 2021 року про звільнення з Національної поліції України за власним бажанням - 13 жовтня 2021 року. Тобто у своєму рапорті позивач зазначив дату звільнення - 13 жовтня 2021 року.

Оскаржуваним наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" - 12 жовтня 2021 року.

Оскільки позивач виявив бажання бути звільненим 13 жовтня 2021 року, а не 12 жовтня 2021 року, то суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню в частині зазначення дати звільнення - 12 жовтня 2021 року.

Посилання позивача на відсутність у нього бажання звільнятися зі служби в поліції, про що він хотів повідомити відповідача заздалегідь та не зміг, суд відхиляє як непідтверджене належними та допустимими доказами.

Так, відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в приймальне відділення КНП "Оржицька лікарня" лише 13 жовтня 2021 року о 16:30 год, а доказів щодо погіршення його стану здоров`я в період часу до вказаної дати та години позивачем не надано.

Перебування позивача на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП "Оржицька лікарня" з 16 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року також не підтверджує погіршення стану здоров`я позивача 12 -13 жовтня 2021 року та не спростовує викладений висновок суду.

Докази надсилання позивачем рапорту від 12 жовтня 2021 року, в якому він просив рапорт про звільнення від 11 жовтня 2021 року залишити без розгляду та задоволення, на електронну пошту Головного управління Національної поліції в Полтавській області або реєстрації рапорту від 12 жовтня 2021 року в канцелярії ГУ НП в Полтавській області в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази погіршення стану здоров`я позивача 12-13 жовтня 2021 року, що унеможливлювало подання ним рапорту про відкликання попереднього рапорту про звільнення особисто до канцелярії Головного управління Національної поліції в Полтавській області або на електронну пошту відповідача.

Натомість, в матеріалах справи наявний доказ того, що рапорт від 12 жовтня 2021 року був направлений позивачем засобами поштового зв`язку 12 жовтня 2021 року о 19:00 рекомендованим поштовим відправленням №692 та отриманий відповідачем лише 19 жовтня 2021 року, тобто вже після звільнення позивача зі служби 12 жовтня 2021 року згідно наказу №513 о/с від 12 жовтня 2021 року та після 13 жовтня 2021 року згідно його рапорту про звільнення від 11 жовтня 2021 року.

Надсилаючи відповідачу рапорт від 12 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку - 12 жовтня 2021 року о 19:00, позивач міг усвідомлювати та повинен був передбачити, що такий рапорт не буде доставлений та вручений відповідачу 13 жовтня 2021 року (дати, з якої він бажав звільнитися згідно рапорту від 11 жовтня 2021 року).

Таким чином, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення №513 о/с, відповідач не знав про відсутність у позивача дійсного бажання звільнятися зі служби в поліції.

Твердження позивача про те, що на нього здійснювався психологічний тиск та примус при написанні рапорту про звільнення від 11 жовтня 2021 року, не знайшло свого документального підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що судовим розглядом доведено, що позивач виявив бажання звільнитися зі служби в поліції - 13 жовтня 2021 року згідно рапорту від 11 жовтня 2021 року та не повідомив відповідача про наявність у нього бажання продовжити службу в лавах Національної поліції шляхом своєчасного подання відповідного рапорту та фактичного перебування на службі.

За таких обставин суд не знаходить правових підстав для висновків про протиправність звільнення позивача зі служби в поліції та про поновлення на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 13 жовтня 2021 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь позивача суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 жовтня 2021 року по час поновлення на службі з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Клопотання позивача про допуск рішення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на службі в поліції та виплати середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначено положеннями статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 2-3 частини першої цієї статті негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

Враховуючи ту обставину, що судом відмовлено у задоволенні позову в частині поновлення позивача на службі в поліції та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, то відсутні підстави для допуску рішення до негайного виконання в частині поновлення на службі в поліції та виплати середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 40108630) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по час поновлення на службі задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року в частині зазначення дати звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції - 12 жовтня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області внести зміни у наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №513 о/с від 12 жовтня 2021 року в частині зазначення дати звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції - 13 жовтня 2021 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про допуск рішення до негайного виконання відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк