Справа № 420/20218/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15.10.2020 ВП №51124108,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного звернувся з позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за результатом якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щеглової Є.В. щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63303912 по примусовому виконанню Постанови № 51124108 вiд 15.10.2020 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 45410,71 доларів США та 68906,81 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі: 45410,71 доларів США (USD) та 68906,81 грн. вiд 15.10.2020 року по виконавчому провадженню №51124108, прийняту відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмiрi 1816,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позові та відповіді на відзив позивач зазначив наступне.

04.08.2021 року Приморським районним судом м. Одеси винесена ухвала, якою виконавчий лист, що виданий Приморським районним судом м. Одеси від 28.01.2014 року по справі № 522/5907/13-ц, яким вирішено: «стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитним договором № 221 від 18.06.2007, який укладено між ОСОБА_1 та AT "IMЕКСБАНК", що становить: 454107,09 доларів США - заборгованості за кредитом та відсотками; 701162,49 грн. - пенi за несвоєчасне виконання зобов`язань. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ІМЕКСБАНК" судовий збір у розмірі 1820 грн.», визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвала набрала законної сили 04.08.2021 року.

16.08.2021 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано заяву про закінчення виконавчого провадження № 63303912 в порядку частини сьомою статті 27 та пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Того ж дня до приватного виконавця також подано заяву про закінчення виконавчого провадження №63621737.

18.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 63621737 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, станом на день подання даної заяви до суду, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавче провадження № 63303912 по примусовому виконанню Постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 45410,71 доларів США та 68906,81 грн. не закінчено. Арешти та обмеження, що вжиті під час здійснення виконавчого провадження, не припинено.

Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 - закрито на підставі п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022р. ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року - скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року відкрито провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2020, набрала чинності норма закону вiдповiдно до якої, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Таким чином, пiд час дії редакції Закону № 606 так і під час теперішньої редакції Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Матеріалами справи встановлено, що 28.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист у справі № 522/5907/13-ц за позовом ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду якого рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.10.2013 року вирішено:

стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитним договором №221 від 18.06.2007р., який укладений ОСОБА_1 з АТ "ІМЕКСБАНК", що становить:

- 454107,09 дол. США (чотириста п`ятдесят чотири тисячі сто сім доларів США 09 центів) - заборгованість за кредитом та відсотками;

- 701162,49 грн. (сімсот одна тисяча сто шістдесят дві гривні 49 копійок) - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ІМЕКСБАНК" судовий збір у розмірі 1820,00 грн. на рахунок НОМЕР_1 в філії АТ "ІМЕКСБАНК" у м. Одеса, код банку 388584, (а.с. 32).

16.05.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51124108 з примусового виконання виконавчого листа №522/5907/13-ц від 28.01.2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованості за кредитним договором №221 від 18.06.2007 року, яка становить 454 107,09 дол. США - за кредитом та відсотками; - 701 162,49 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; - судового збору в сумі 1820 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі: 45410,71 доларів США (USD) та 68906,81 грн. від 15.10.2020 року по виконавчому провадженню №51124108, прийняту відділом примусового виконання рішень.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року.

Ухвалено у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15 жовтня 2020 року ВП №51124108 - відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 року у справі №522/5907/13-ц замінено сторону стягувача за виконавчим провадженням ВП №51124108 з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на ОСОБА_2 .

15.10.2020 року, у зв`язку з надходженням до відділу примусового виконання рішень заяви стягувача про повернення виконавчого документа, головним державним виконавцем прийнято постанову ВП №51124108 про повернення виконавчого документа, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII.

Того ж дня, керуючись положеннями ст.ст.3,27,40 Закону №1404-VIII головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Щегловою Є.В. прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 45410,71 дол. США та 68906,81 грн.

За вказаною постановою державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 63303912 та винесено постанови від 15.10.2020 року про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника.

Ухвалою Приморського районного суду від 04 серпня 2021 року у справі №522/5907/13-ц визнано виконавчий лист, що виданий Приморським районним судом м.Одеси від 28 січня 2014 року, яким вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитним договором №221 від 18 червня 2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК", що становить: 454107,09 дол. США заборгованості за кредитом та відсотками; 701162,49 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" судовий збір у розмірі 1820 грн.», - таким, що не підлягає виконанню.

Позивач 16.08.2021 року звернувся до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження № 63303912 щодо стягнення виконавчого збору та про припинення арешту та обмежень, вжиті під час примусового виконання виконавчого провадження.

Вражаючи протиправною постанову про стягнення виконавчого збору та бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження у зв`язку із постановленням ухвали Приморського районного суду від 04 серпня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 28 Закону №606-XIV, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження (16.05.2016 року), передбачали, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

02 червня 2016 року прийнято Закон № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно з частиною першою та другою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною четвертою статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У Розділі XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII закріплено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з частиною другою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною шостою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, до 28 серпня 2018 року ч.2 ст.27 Закону № 1404-VІІІ було передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».

Таким чином, з 28 серпня 2018 року приписами ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Тобто, редакція ч. 2 ст. 27 Закону №1404-VIII щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, діяла до 28 серпня 2018 року.

Після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню.

Приписами ст. 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Як свідчать матеріали справи, спірна постанова про стягнення виконавчого збору прийнята державним виконавцем 15 жовтня 2020 року.

Судом встановлено, що ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. від 13.02.2020 прийнятої по справі № 522/5907/13-ц, яка набрала законної сили 02.03.2020, вирішено замінити у виконавчому провадженні №51124108 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси вiд 28.01.2014 р. по справі №522/5907/13-ц сторону виконавчого провадження зі стягувача Публічного акціонерного товариства "Імексбанк", код за , адреса: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12А на її належного правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

15.10.2020 року у зв`язку з поданням у відповiдноп заяви стягувача ОСОБА_2 , головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову № 51124108 про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В рамках вказаного виконавчого провадження 15.10.2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову №51124108 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 45410,71 доларів США та 68906,81 грн.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин норми ст. 27 Закону № 1404-VІІІ передбачали, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За вказаною постановою 15.10.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. відкрито виконавче провадження №63303912.

Дослідивши матеріали справи та звернувши увагу на посилання позивача на те, що ухвалою Приморського районного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 522/5907/13-ц визнано виконавчий лист, що виданий Приморським районним судом м. Одеси від 28 січня 2014 року, яким вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитним договором № 221 від 18 червня 2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК", що становить: 454107,09 дол. США заборгованості за кредитом та відсотками; 701162,49 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" судовий збір у розмірі 1820 грн.», - таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року. Ухвалено у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15 жовтня 2020 року ВП №51124108 - відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України не підлягають повторному доведенню обставини, які встановлені судовими рішеннями, винесеними в порядку цивільного, господарського, адміністративного чи кримінального судочинства, які набрали законної сили.

Вказаною постановою суду апеляційної інстанції від 17.06.2021 року були встановленні законність дій та постанови державного виконавця від 15.10.2020 року про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору.

Ухвалу Приморського районного суду у справі № 522/5907/13-ц від 04 серпня 2021 року прийнято після вчинення передбачених законодавством дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору з прийняттям відповідної постанови, а отже не може бути підставою для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не скасування законної постанови, а також скасування постанови про стягнення виконавчого збору, яку прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 15.10.2020 ВП №51124108 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.