Справа № 440/543/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/543/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві /далі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 22 грудня 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до його загального трудового стажу періоду роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року згідно записів трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) /а.с. 1-5/.

Позов обґрунтований тим, що 20 грудня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії та надав всі необхідні документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 28 років. З вказаним рішенням позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу періоди його роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року згідно записів в трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого Жовтневим РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області від 06 травня 1997 року /а.с. 4-5/, а відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3 /а.с. 16/ ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , перемінив прізвище на ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 07 травня 1997 року зроблено запис за №12.

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви, серед іншого, додав копію трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) /а.с.7/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року /а.с.9/ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказане рішення вмотивоване тим, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Відповідно до наданих документів про стаж (диплом, довідка про період проходження військової служби №7/145 від 13 грудня 2021 року) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 15 років 09 місяців 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року згідно записів трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року), оскільки в наданих документах відсутні копії наказів про прийняття / звільнення, на підставі яких проведено відповідні записи у дублікаті, або уточнюючі довідки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1600-0213-8/88491 від 20 грудня 2021 року /а.с. 10/ ОСОБА_1 повідомлено, що за його заявою від 20 грудня 2021 року про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за №74 від 20 грудня 2021 року у зв`язку з відсутністю стажу, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Таким чином, у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року право на пенсію за віком набувають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Судовим розглядом встановлено та сторонами визнається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому для виникнення у нього права на призначення пенсії за віком необхідна наявність страхового стажу не менше 28 років.

Зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року слідує, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу внаслідок не врахування до загального страхового стажу періодів роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року згідно записів трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року), оскільки в наданих документах відсутні копії наказів про прийняття / звільнення, на підставі яких проведено відповідні записи у дублікаті, або уточнюючі довідки.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не враховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року, що зазначені у трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року).

В позовній заяві позивач не погоджується із неврахуванням таких відомостей, зазначених в його трудовій книжці, та вважає за необхідне зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року згідно записів в трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для врахування періодів роботи до страхового стажу позивача згідно записів в трудовій книжці, суд виходить з наступного.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Слід зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /далі - Порядок №637/.

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених положень слідує, що страховий стаж підтверджується записами в трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності - встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідок, які містять відомості про періоди роботи, та первинних документів (наказів про прийняття на роботу / звільнення з роботи).

Відповідно до положень глави 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 /у редакції чинній, на час заповнення трудової книжки позивача (дубліката) серії НОМЕР_1 від 03 грудня 1999 року/, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Таким чином, у випадку втрати трудової книжки працівника уповноважена особа за останнім місцем роботи працівника видає йому іншу трудову книжку із написом дублікат, до якої вносяться всі відомості про періоди роботи працівника на підставі належним чином оформлених документів про періоди такої роботи, в тому числі із зазначенням дат прийняття на роботу, переведення на посади та звільнення з роботи, та найменування, дати і номера документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті.

З тексту записів в трудовій книжці позивача (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) /а.с.11-15/ слідує, що трудова книжка містить на першій сторінці позначку дублікат, а також містить наступні відомості про роботу ОСОБА_1 :

- до прийняття на роботу в КСУ №453 трудового стажу не мав.

- з 24 серпня 1979 року по 02 листопада 1981 року працював підсобним робітником в Криворізькому спецуправління Електромонтаж №453 треста Дніпроелектромотаж;

- з 10 листопада 1981 року по 19 грудня 1984 року проходив службу в Збройних силах;

- з 28 лютого 1985 року по 24 серпня 1986 року працював електромонтажником в Криворізькому спецуправління Електромонтаж №453 треста Дніпроелектромотаж;

- з 01 вересня 1986 року по 30 червня 1991 року навчався в Ленінградському гірничому інституті;

- з 21 липня 1991 року по 24 грудня 1997 року працював в Криворізькому спецуправління Електромонтаж №453 треста Дніпроелектромотаж на посадах електромонтажника, майстра будівельної дільниці №5, заступника директора (з 01 квітня 1994 року внаслідок приватизації перейменовано управління в Криворізьке спецуправління Електромонтаж №453 філіалу Закритого акціонерного товариства Дніпроелектромотаж);

- з 01 лютого 2008 року по 14 лютого 2008 року працював в ТОВ ВКТМ-термо.

Таким чином, через втрату трудової книжки позивача Дочірнім підприємством Криворізьке спеціалізоване управління №453, останнім місцем роботи позивача, згідно відтиску печатки 03 грудня 1999 року позивачу оформлено трудову книжку із позначкою дублікат, яку заповнено відповідно до чинного законодавства із зазначенням всіх періодів роботи позивача в Криворізькому спецуправління Електромонтаж №453 треста Дніпроелектромотаж (з 24 серпня 1979 року по 02 листопада 1981 року, з 28 лютого 1985 року по 24 серпня 1986 року та з 21 липня 1991 року по 24 грудня 1997 року) та періодів проходження військової служби у Збройних силах та навчання в інституті; із зазначенням найменування, дати і номера документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу з причини ненадання копій наказів про прийняття/звільнення або уточнюючих довідок, на підставі яких проведено записи в трудовій книжці позивача (дублікаті) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) щодо періодів його роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року.

Зазначення позивачем в прохальній частині позовної заяви дати оскаржуваного рішення №74 "від 22 грудня 2021 року" замість належної дати такого рішення "від 20 грудня 2021 року" суд розцінює як описку.

Вирішуючи цей спір, суд враховує ту обставину, що в силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16 грудня 2020 року №25-1) /далі - Порядку №22-1/, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на те, що у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, то саме цей орган і має продовжити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням відомостей, які зазначені в трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) щодо періодів його роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 26 січня 2022 року /а.с. 44/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 992,4 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, Київська область, 04053, ідентифікаційний код 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №74 від 20 грудня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням відомостей, які зазначені в трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 03 грудня 1999 року) щодо періодів його роботи з 24 серпня 1979 року по 24 грудня 1997 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк