Справа № 380/20626/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 02.07.2021 № 208 згідно з електронною пенсійною справою 66 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу роботи з повним робочим днем під землею з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоди роботи з: 07.04.1997 по 11.06.1998; з 05.07.2011 по 19.09.2020 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.06.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з проханням призначити пенсію на пільгових умовах. Однак отримав рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 02.07.2021 № 208. Згідно із вказаним рішенням, страховий стаж особи становить 14 років 01 місяць 29 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 1 - 10 років 00 місяців 00 днів. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.04.2027. За доданими документами до страхового стажу не зарахованих періодів немає.

При цьому, вказує, що як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу від 24.06.2021 до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1) не зарахований період роботи з березня 2020 року по вересень 2020 року. Вказує, що за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та порушення строків сплати страхових внесків законодавством передбачено відповідальність страхувальника, а не працівника.

Вважає, що у позивача достатньо страхового та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1), що дозволяє призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 24.11.2021 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 23.12.2021 (вх. № 97725), у якому зазначає, що постановою Пенсійного Фонду України від 16.12.2020 № 25-1 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 № 22-1, якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. На підставі вказаної постанови за принципом екстериторіальності документи ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, і, відповідно, за результатом розгляду поданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказує, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу щодо позивача за період з 01.03.2020 по 30.09.2020 ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» не сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), отже вказаний період роботи не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи із повним робочим днем на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

24.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області прийняло рішення від 02.07.2021 № 208 (згідно електронної пенсійної справи 66) про відмову у призначенні пенсії, у якому вказано:

«Відмова про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 24.06.2021.

Пенсійний вік становить 50 років.

Вік заявника 51рік.

Відповідно до п. 2 ст.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Страховий стаж особи становить 14 років 01 місяць 29 днів, в т.ч. стаж роботи за Списком № 1-10 років 00 місяців 00 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зарахованих періодів немає. Не працює

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.04.2027.»

Вважаючи рішення необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з оскарженим рішенням страховий стаж особи становить 14 років 01 місяць 29 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 1 - 10 років 00 місяців 00 днів. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.04.2027. За доданими документами до страхового стажу не зарахованих періодів немає.

Як вбачається з розрахунку стажу ОСОБА_1 період з 07.04.1997 по 11.06.1998 вже зараховано до страхового стажу. Щодо періоду з 05.07.2011 по 19.09.2020 - до страхового стажу та стажу роботи із повним робочим днем на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 враховано періоди роботи з 05.07.2011 по 29.02.2020.

Період роботи з 01.03.2020 по 30.09.2020 не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи із повним робочим днем на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, оскільки, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу щодо позивача ВП "Шахта "Відродження" ДП "Львіввугілля" не сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) за вказаний період.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно дозакону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд встановив, що згідно з довідкою від 23.06.2021 № 1-415-11 за період з 07.04.1997 по 13.04.19997 позивач виконував підземні гірничі роботи у ВП «Шахна «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» на посаді: «Учень гірника підземного, як робітник, зайнятий повний робочий день на підземних роботах». З 14.05.1997 по 17.06.1997 виконував підземнігірничі роботи в шахті за професією «Учень гірника підземного - виробнича практика, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах». З 01.07.1997 по 20.08.1997 виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією «Гірник підземний, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах». З 30.09.1997 по 28.10.1997 виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією «Учень гірника очисного забою підземного-виробнича практика, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах». З 16.12.1997 по11.06.1998 виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією «Гірник очисного забою підземний, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах».

Вказані роботи відносяться до Списку № 1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Згідно з довідкою від 22.06.2021 № 355 за період з 05.07.2011 по 21.09.2011 позивач виконував підземні гірничі роботи у ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» на посаді: «Учень гірника очисного забою підземний, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, на період виробничої практики». З 22.09.2011 по 02.08.2016 виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією «Гірник очисного забою підземний, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах».

Вказані роботи відносяться до Списку № 1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

За період з 03.08.2016 по 19.09.2020 виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією «Гірник очисного забою підземний, як робітник зайнятий повний робочий день на підземних роботах», що передбачена Списком № 1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи копіями трудової книжки НОМЕР_1 .

При цьому суд звертає увагу, що спору щодо належності робіт на яких працював позивач до Списку № 1 немає.

Суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи в відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За умови підтвердження пільгового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 справа № 423/757/17 та у постанові від 31.03.2021 справа № 242/5696/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу роботи з повним робочим днем під землею з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоди роботи з: 07.04.1997 по 11.06.1998; з 05.07.2011 по 19.09.2020.

Оскільки суд встановив, що періоди роботи позивача з 07.04.1997 по 11.06.1998 та з 05.07.2011 по 29.02.2020 зараховано до пільгового стажу роботи по Списку № 1, спірним періодом в цій справі є час роботи позивача 01.03.2020 по 30.09.2020.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв протиправно, не врахувавши до страхового стажу позивача періоду з 01.03.2020 по 30.09.2020 у відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля».

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 02.07.2021 № 208 згідно з електронною пенсійною справою 66 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню судом.

У свою чергу, щодо зобов`язання відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 24.06.2021, суд зазначає таке.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, щодо вирішення питання призначення пенсії, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17. Останнє є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.06.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9, м. Сєверодонецьк, 93404, ) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області від 02.07.2021 № 208 згідно з електронною пенсійною справою 66 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.03.2020 по 30.09.2020 у відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 908,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 11.04.2022.

Суддя Кедик М.В.