Справа № 140/1647/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1647/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Поліська родина» до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Поліська родина» (далі ФГ «Поліська родина», позивач) звернулося в суд з позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №327245 від 20.12.2021, винесену начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Нестерчуом Дмитром Петровичем, як безпідставну, необґрунтовану та незаконну.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 327245 від 20.12.2021, винесеної начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Нестерчуком Дмитром Петровичем, перевізника ФГ «Поліська родина» за неоформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про атомобільний транспорт», відповідальність за шо передбачена абзацом 3 частини першої ст. 60 даного Закону, притягнено до адміністративно- господарської відповідальності у вигляді штрафу на суму 17 000,00 грн та зобов`язано зазначені кошти сплатити на рахунок ГУК у Волинській області.

Позивач вважає зазначену Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 327245 від 20.12.2021 безпідставною та необгрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

19.11.2021 споруджуючи у рейс по внутрішньодержавному перевезенні вантажів (с. Мокрець, Ковельського р-ну, Волинська обл. - с. Максимівка, Збаразький р-н, Тернопільська обл.) транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа власника автомобіля, ФГ «Поліська родина», перевірила у водія ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 , видане Горохівським ВРЕР 16.04.2011, надала свідоцтво про реєстрацію транпортного засобу НОМЕР_3 , виписала та видала Товарно-транспортну накладну № 69297 від 19.11.2021 і Подорожній лист № 156 вантажного автомобіля від 19.11.2021 із зазначенням назви, ваги, кількості вантажу, що перевозиться, а також маршруту слідування.

Згідно з Актом № 312539 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021, складеного ст. державним інспектром ВДК Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Козловим В.В., визначено, що під час перевірки виявлено порушення ст.ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транпорт», а саме: відсутній щоденний реєстраційним листок режимів праці та відпочинку за 19.11.2021, за що передбачена відповідальність за ч. 1 абз. 3 ст. 60 зазначеного Закону.

Позивач вважає, що такий документ як «щоденний реєстраційним листок режимів праці та відпочинку» передбачений ч. 8 ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транпорт» («Організація міжнародних перевезень пасажирів і вантажів», розділу IV Міжнародні перевезення пасажирів і вантажів), згідно положень якої водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Отож, системний аналіз зазначених норм Закону України «Про автомобільний транпорт» свідчить про те, що обов`язок мати в наявності та пред`являти працівникам Укртрансбезпеки для перевірки «щоденний реєстраційним листок режимів праці та відпочинку» стосується перевізників вантажів за міжнародними маршрутами, а ніяк не перевізників, що здійснюють внутрішні перевезення вантажів.

Уповноважена особа позивача мала намір з`явитись до відповідача на розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, однак про час та місце розгляду даної справи була повідомлена рекомендованим листом із запізненням: справа розглядалась 20.12.2021, а рекомендований лист за № 999 був отриманий позивачем 21.12.2021. Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка оскаржується перевізником, була отримана ФГ «Поліська родина» 28.12.2021 рекомендованою кореспонденцією за № 030.

Окрім зазначеного, ФГ «Поліська родина» вважає, що при проведенні перевірки та фіксуванні її результатів, на підставі чого виносилась оскаржувана постанова, посадовими особами відповідача було грубо порушено безпосередній порядок оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів.

Частиною другою пункту 21 даного Порядку визначено, що про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис (зазначене, незважаючи на наявність дорожнього листа, відповідачем здійснено не було), а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Оскаржувана постанова винесена Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, який не є органом державного контролю, так який навіть не зареєстрований як юридична особа згідно вимог законодавства. Згідно загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні будь-які відомості про реєстрацію як юридичною особою, так і відокремленим підрозділом юридичної особи. Під зазначеним на відбитку печатки ідентифікаційним кодом «39816845» в ЄДР значиться «Державна служба України з безпеки на транспорті» (орган державної влади).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 15.02.2022 представник відповідача позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до витягу з Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті, Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є таким територіальним органом .

Відповідно до п. 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до ч.2 п.27 Порядку 1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, справа про порушення ФГ «Поліська родина» вимог законодавства про автомобільний транспорт розглядалась у Поліському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки. За результатами якого було щодо ФГ «Поліська родина» начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Нестерчуком Д.П. винесено Постанову №327245 від 20.12.2021. Отже, сумніви позивача щодо легітимності винесеної постанови є безпідставними.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Законом України від 05.07.2011 № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про міліцію» вилучено посилання на дорожні листи.

Формулювання «за наявності» не вказує на обов`язковість цієї дії, хоча за бажанням суб`єкта, що перевіряється, або його уповноваженої особи такий запис вноситься. В даному випадку водієм не було повідомлено про наявність дорожнього листа.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинні мати водій для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів Відповідно до п. 1.3 якого вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, зокрема, визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з по в но ю масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (копія додана Позивачем), повна маса ТЗ DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 20500 кг, тобто 20,5 тонн.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), відповідно до п. 1.3 якої:

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР ( 994 016 ).

Відповідно до п.3.3 Інструкції №385 Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Отже, щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку (тахокарта) є документом, що відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинен знаходитись у водія під час здійснення перевезення.

Представник відповідача вважає застосування до позивача штрафних санкцій за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» обгрунтованим. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ФГ «Поліська родина» зареєстроване як юридична особа 18.02.2008 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності якого є: 01.50 змішане сільське господарство (основний); 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.25 вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.29 вирощування інших багаторічних культур; 01.30 відтворення рослин; 01.41 розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.43 розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.45 розведення овець і кіз; 01.46 розведення свиней; 01.47 розведення свійської птиці; 01.49 розведення інших тварин; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 01.64 оброблення насіння для відтворення; 10.41 виробництво олії та тваринних жирів; 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.81 виробництво цукру; 10.91 виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.23 оптова торгівля живими тваринами; 46.31 оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 46.61 оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, на підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 15.11.2021 по 21.11.2021 від 12.11.2021 №57459/22.1/18-21 та направлення на рейдову перевірку №013408 від 12.11.2021, 19.11.2021 посадовою особою Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка на 132 км а/д М-19.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку №422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить та використовується ФГ «Поліська Родина».

У водія під час перевірки був відсутній щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку за 19.11.2021, що є порушенням статті 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені державою, старшим державними інспектором Козлов В.В. було складено Акт №312539 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021. Перевізник допустив надання послуг перевезень вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зі змістом акту №312539 від 19.11.2021 був ознайомлений водій ОСОБА_1 , що засвідчив своїм підписом, письмових пояснень про причини порушення не надав.

Листом №100905/22.1/24-21 від 30.11.2021 ФГ «Поліська родина» повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт 20.12.2021.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327245 від 20.12.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із застосованим штрафом, вважаючи протиправними дії посадових осіб відповідача про притягнення до відповідальності, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону №2344-III реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова №103).

Відповідно до п. 1 Постанови №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. п. 1 п. 4 Постанови № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п. 8 Постанови №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Волинській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті» №196-р від 03.03.2020 територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті реорганізовано шляхом злиття у відповідні територіальні органи Служби.

Управління Укртрансбезпеки у Волинській області реорганізовано шляхом злиття з Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області у Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

В силу вимог п. п. 15, 27 п. 5 Постанови №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

За приписами п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», Закону України «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частинами 14, 17 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п.15 Порядку №1567 5. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону:

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, зокрема, визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з по в но ю масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (копія додана Позивачем), повна маса ТЗ DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 20500 кг, тобто 20,5 тонн.

Пунктом 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Судом встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення вантажів як суб`єкт господарювання, використовуючи найману працю водія, для перевезення вантажів ним використовувалися вантажні автомобілі.

Доказів того, що вантажний автомобіль позивача був з повною масою менше ніж 3,5 тонни суду не надано.

Відтак, згідно з вимогами пункту 6.1 Положення №340 вантажний автомобіль, якими виконувалися внутрішні перевезення вантажів, в обов`язковому порядку повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. А для водіїв таких автомобілів, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

У позовній заяві позивач стверджує, що транспортний засіб, який перевірявся посадовою особою Укртрансбезпеки, не здійснював міжнародні перевезення, а тому вимоги щодо наявності щоденного реєстраційного листка режимів праці та відпочинку на нього не поширюються.

З даним твердженням позивача суд не погоджується, у зв`язку із наступним.

В акті №312539 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021 водій ОСОБА_1 не надав жодних письмових пояснень та не спростував факту наявності тахографу.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку щоденного реєстраційного листка режимів праці та відпочинку (тахокарти) або без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду по справі №820/4624/17 від 11.02.2020.

Пункт 1 Інструкції №385 говорить про підстави прийняття Інструкції, а у п. 1.2., п. 1.3. цієї Інструкції визначено сфера її застосування, в яких зазначено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, та ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п. 1.3. Інструкції), тобто без відокремлення видів перевезень.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010, вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №327245 від 20.12.2021 на суму 17 000,00 грн, є безпідставними, не ґрунтуються на приписах закону, що регулюють спірні правовідносини, а отже не належать задоволенню.

Позивачем не доведено, що при здійсненні вантажного перевезення 19.11.2021, ним як автомобільним перевізником оформлено документи, передбачені Інструкцією №385, що виключало б відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Отже, матеріалами справи доведено факт вчинення позивачем господарських правопорушень - надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, за що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність автомобільного перевізника у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо порядку розгляду справи про застосування адміністративно - господарського штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Повідомленням №100905/22.1/24-21 від 30.11.2021, направленим поштою 01.12.2021., що підтверджується трекінгом поштового відправлення №99 з офіційного сайту АТ «Укрпошта», позивача було викликано на 20.12.2021. Відправлення №99 було отримано позивачем 11.12.2021 «відправлення вручено особисто», про що свідчить роздруківка Трекінгу з офіційного сайту Укрпошти.

З огляду на зазначене позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Однак, 20.12.2021 позивач або уповноважена ним особа на розгляд справи про порушення, що зафіксоване Актом №312539 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021, не з`явився. Таким чином, 20.12.2021 справу про порушення було розглянуто за наявними матеріалами.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327245 від 20.12.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем - територіальним органом Укртрансбезпеки - при проведенні перевірки та застосуванні адміністративно-господарського штрафу додержано вимоги чинного законодавства, порушень прав позивача у межах спірних правовідносин не встановлено.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідачем доведено правомірність спірної постанови №327245 про застосування адміністративно-господарського штрафу, натомість позивачем не спростовано факту вчинення ним порушень законодавства про автомобільний транспорт. Тому, у задоволенні позову про скасування спірної постанови слід відмовити.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Фермерського господарства «Поліська родина» (44840, Волинська область, Турійський район, село Мокрець, вулиця Васильчука, 21, ідентифікаційний код юридичної особи 35684284) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський