Справа № 340/1763/22
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/1763/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Держпраці у Кіровоградській області,

про визнання протиправними та скасування постанов.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про:

- визнання протиправною та скасування постанови від 14.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження №57899104, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС Горобець Катериною Олександрівною;

- визнання протиправною та скасування постанови від 14.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №57899104, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС Горобець Катериною Олександрівною;

- визнання протиправною та скасування постанови від 13.03.2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №57899104, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС Брандальським Дмитром Сергійовичем;

- визнання протиправною та скасування постанови від 06.08.2019 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №57899104, винесену державним виконавцем Фортечного ВДВС Брандальським Дмитром Сергійовичем.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, представник позивача зазначив, про наявність підстав передбачених п.п.1, 6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документу. Зокрема, у постанові Управління Держпраці у Кіровоградській області від 07.11.2018 р. №КР/266/382/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими особами зазначена дата набрання постановою законної сили - 07.11.2018 р. Однак, норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509, встановлюють строк для добровільної сплати і право на оскарження постанови у судовому порядку. Представник позивача вважає, що зважаючи на дату відправки позивачу примірника постанови - 09.11.2018 р., часу пересилання відправлення та процесуального строку на оскарження постанови, у постанові мала бути зазначена дата набрання законної сили - 14.05.2019 р., а строк пред`явлення до виконання - 14.08.2019 р. На думку сторони позивача, лист за підписом начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області С. Подорожного від 11.12.2018 р. №01-22-02/574518 «Про направлення постанови для примусового стягнення штрафу», адресованого Фортечному ВДВС, не можна вважати заявою стягувача про примусове виконання рішення, оскільки він не відповідає вимогам, зазначеним у ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Також звернуто увагу на те, що постанова підписана заступником начальника управління Харченко Оксаною Вадимівною, при цьому до постанови не додано жодного належного письмового доказу на підтвердження наявності повноважень на підписання цієї постанови замість начальника управління Держпраці у Кіровоградській області.

Відповідачем подано відзив на скаргу відповідно до якого вимоги зазначені у скарзі не визнає та заперечує проти них, оскільки такі вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підтверджені відповідними доказами (а.с.60-62).

В порушення вимог ч.3 ст.162 КАС України відповідачем не надано доказів надіслання відзиву та доданих до нього документів стороні позивача, а тому відповідно до ч.6 ст.7, ч.2 ст.167 КАС України, відзив належить повернути відповідачу без розгляду.

Водночас, повернення відзиву відповідачу без розгляду не розцінюється судом як неподання такого відзиву суб`єктом владних повноважень та не кваліфікується як визнання позову.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.18).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 р. повернуто без розгляду заяву представника позивача про забезпечення позову (а.с.35).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 р. відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову (а.с.49-50).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області та відкладено підготовче засідання (а.с.79).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.89).

У судовому засіданні 06.07.2022 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у вступному слові (а.с.94-95). Також представник позивача пояснив, що зважаючи на протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2018 р., оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору від 14.12.2018 р.; про арешт майна боржника від 13.03.2019 р.; про розшук майна боржника від 06.08.2019 р., підлягають скасуванню за принципом «плодів отруйного дерева».

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у порядку встановленому ч.1 ст.268 КАС України (а.с.91-93).

Відповідно до ухвали занесеної до протоколу судового засідання від 06.04.2022 р. (а.с.97) подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Горобець Катериною Олександрівною від 14.12.2018 р. відкрито виконавче провадження №57899104 щодо виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області №КР2666/382/НП/СПТД-ФС від 07.11.2018 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Управління Держпарці у Кіровоградській області штрафу у сумі 372 300,00 грн (а.с.68).

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Горобець Катериною Олександрівною від 14.12.2018 р. у виконавчому провадженні №57899104 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 37 230,00 грн (а.с.69).

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Брандальського Дмитра Сергійовича від 13.03.2019 р. у виконавчому провадженні №57899104 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 409 736,07 грн (а.с.72).

Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Брандальського Дмитра Сергійовича від 06.08.2019 р. у виконавчому провадженні №57899104 оголошено в розшук майно боржника: TOYOTA COROLLA, 2012 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , дата реєстрації 05.04.2016, колір білий, VIN НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.77).

Представником позивача подано позовну заяву щодо оскарження вищевказаних постанов.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що матеріали виконавчого провадження №57899104 не містять доказів надіслання та вручення позивачу копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2018 р.; про стягнення виконавчого збору від 14.12.2018 р.; про арешт майна боржника від 13.03.2019 р.; про розшук майна боржника від 06.08.2019 р. (а.с.63-77).

Натомість, у позовній заяві представник позивача зазначив, що про існування оскаржуваних постанов він дізнався 23.02.2022 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57899104 (а.с.2).

Зважаючи на викладене, перебіг десятиденного строку звернення до суду, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 КАС України сплинув 05.03.2022 р., тобто у вихідний день.

Позовна заява здана до відділення поштового зв`язку 09.03.2022 року (а.с.11) - у перший робочий день після вихідних та неробочих днів.

Згідно з ч.ч.6, 9 ст.120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, позовну заяву подано з дотриманням строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 о. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.9 ст.265 КЗпП України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Отже, постанови Управління Держпраці про накладення штрафів є виконавчими документами у розумінні п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404 і підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа передбачені у статті 4 Закону №1404.

Так, згідно із ч.1 ст.4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 статті 4 Закону №1404 визначено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509 (далі за текстом - Порядок №509) передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).

Згідно з абз.2 п.4 Порядку №509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Як встановлено судом, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КР2666/382/НП/СПТД-ФС від 07.11.2018 р. винесена та підписана заступником начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області Харченко Оксаною Вадимівною (а.с.64-67).

Отже, постанову про накладення штрафу №КР2666/382/НП/СПТД-ФС від 07.11.2018 р. підписано особою, яка її склала. При цьому заступник начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області у розумінні пункту 2 Порядку №509 є уповноваженою особою щодо накладення штрафів та складання відповідних постанов.

Судом встановлено, що відповідно до п.п.6, 7 ч.1 ст.4 Закону №1404 постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу №КР2666/382/НП/СПТД-ФС від 07.11.2018 р. містить дату набрання рішенням законної сили (07 листопада 2018 року) та строк пред`явлення рішення до виконання (07 лютого 2019 року).

Представник позивача висловив заперечення щодо дати набрання законної сили та строку пред`явлення рішення до виконання, обґрунтовуючи це правом особи на добровільну сплату штрафу та правом на оскарження постанови у судовому порядку, які передбачені Порядком №509.

Суд враховує, що Порядком №509 не передбачено особливої процедури та строків набрання законної сили постановою про накладення штрафу.

Частиною 4 статті 150 КАС України встановлено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, за умови відсутності законодавчо встановленої процедури набрання законної сили постановою про накладення штрафу, саме по собі право особи на добровільну сплату штрафу та право на оскарження постанов, не впливає на порядок набрання законної сили відповідною постановою.

Таким чином, днем набрання законної сили постановою про накладення штрафу, винесеною відповідно до Порядку №509, слід вважати день винесення відповідної постанови.

Зважаючи на приписи п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Представник позивача вважає, що лист за підписом начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області С. Подорожного від 11.12.2018 р. №01-22-02/574518 «Про направлення постанови для примусового стягнення штрафу», адресованого Фортечному ВДВС (а.с.63), не можна вважати заявою стягувача про примусове виконання рішення, оскільки він не відповідає вимогам, зазначеним у ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що стаття 26 Закону №1404 не містить вимог до заяви стягувача про примусове виконання рішення. Разом з тим, частиною 3 статті 26 Закону №1404 передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Натомість, пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 передбачено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Судом проаналізовано документ з реквізитами №01-22-02/574518 від 11.12.2018 р., поданий Управлінням Держпраці у Кіровоградській області до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області одночасно із постановою від 07.11.2018 р. №КР2666/382/НП/СПТД-ФС і встановлено, що у ньому міститься інформація щодо назви і дати видачі виконавчого документа, зазначені відомості щодо стягувача (а.с.63). При цьому зміст документа вказує на те, що постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області від 07.11.2018 р. №КР2666/382/НП/СПТД-ФС направляється для примусового стягнення штрафу.

Зважаючи на викладене, зміст документу з реквізитами №01-22-02/574518 від 11.12.2018 р. надає можливість розцінити його як заяву стягувача про примусове виконання рішення.

Відсутність у такій заяві реквізитів рахунку на який належить здійснити стягнення є недоліком в його оформленні, який не змінює правової природи такого документу та, з огляду на наявність відповідних реквізитів у виконавчому документі, не перешкоджає вирішенню питання про відкриття виконавчого провадження.

Підстави для повернення виконавчого документу стягувачу визначені у ч.4 ст.4 Закону №1404, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Під час розгляду справи судом не встановлено підстав для повернення постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу №КР2666/382/НП/СПТД-ФС від 07.11.2018 р. стягувачу, а тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2018 р., у зв`язку з чим, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на висновки суду щодо правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2018 р., в контексті принципу «плодів отруйного дерева», не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання протиправними і скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 14.12.2018 р.; про арешт майна боржника від 13.03.2019 р.; про розшук майна боржника від 06.08.2019 р. у виконавчому провадженні №57899104.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 139, 157, 242-246, 255, 287, 293, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (м. Кропивницький, вул. Дворцова. 32, приміщення 29, ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду - 07 квітня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт