Справа № 500/407/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

Справа № 500/407/22

05 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Вальчук М.М.,

представника відповідача Старжинського Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 ОСОБА_1 через представника - адвоката Вальчук Мирославу Миколаївну звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 11.11.2021 № 336 о/с по особовому складу;

- визнати протиправним та скасувати наказ (витяг) Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 07.12.2021 № 368 о/с;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0078009) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 30.11.2021;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.11.2021 по день винесення рішення судом.

Ухвалою судді від 24.01.2022 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених у ній недоліків десять днів з дня отримання вказаної ухвали.

В ухвалі зазначено, що з матеріалів позову вбачається, що позивач оскаржує наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 11.11.2021 № 336 о/с та наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 07.12.2021 № 368 о/с. У свою чергу позовну заяву подано до суду 19.01.2022. Тобто позивач звернувся до суду із позовною заявою щодо оскарження зазначених вище наказів після спливу місячного строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У позовній заяві представник позивача просить поновити строк звернення до адміністративного суду у зв`язку із поважною причиною, а саме: перебуванням на лікуванні. Так, представник позивача вказує, що наказ від 07.12.2021 № 368 о/с отримано позивачем 07.12.2021. З 27.12.2021 по 06.01.2022 ОСОБА_1 перебував на лікуванні, що стверджується довідкою від 17.01.2022 №7, виданою КНП «Лановецька міська лікарня», з 07.01.2022 по 17.01.2022 перебував на лікуванні, що стверджується довідкою від 18.01.2022.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.01.2022 зазначено, що позивачем не надано суду доказів, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з позовною заявою у встановлений законом строк, зокрема, протягом періоду з 08.12.2021 по 26.12.2021, та з 07.01.2022.

02.02.2022 у строк, встановлений в ухвалі судді від 24.01.2022, представник позивача подала до суду заяву, у якій просила поновити строк звернення до адміністративного суду у зв`язку із поважними причинами, а саме: перебуванням позивача на лікуванні та не завершенням розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а.с.38).

У заяві представник позивача зазначила, що накази від 11.11.2021 № 336 о/с та від 07.12.2021 року № 368 о/с отримано позивачем 07.12.2021. З 27.12.2021 по 06.01.2022 ОСОБА_1 перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою від 17.01.2022 №7, виданою КПП «Лановецька міська лікарня», з 07.01.2022 по 18.01.2022 перебував на лікуванні, що стверджується довідкою від 28.01.2022. У період з 08.12.2021 по 26.12.2021 позивач не міг звернутися з позовом, оскільки на цей час не було розглянуто та прийнято рішення по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме це рішення є невід`ємною частиною обґрунтування незаконного звільнення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 03.03.2022.

Також в ухвалі від 14.02.2022, вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, суд зауважив, що позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду. З урахуванням предмета позову питання щодо дотримання строку звернення до суду із цим позовом з оцінкою поважності причин його пропуску буде вирішено судом після надходження від відповідача витребуваних судом документів у судовому засіданні.

04.03.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.57-65), а 14.03.2022 клопотання про залишення позовної заяви без руху (а.с.87-88). Також відповідачем надані суду докази на підтвердження ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами.

Ухвалою суду від 03.03.2022, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи до 05.04.2022.

У судовому засіданні 05.04.2022 судом поставлено на обговорення питання дотримання позивачем строку звернення до суду та наявності підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку.

У судовому засіданні позивач, представник позивача заяву про поновлення строків звернення до суду підтримали з підстав, наведених у ній, просили її задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні такої заяви через відсутність поважних причин пропущення строку звернення до суду.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши доводи сторін письмовими доказами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини третя статті 122 КАС України).

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України. Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

Предметом оскарження у цій справі є такі два накази Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, прийняті щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

від 11.11.2021 № 336 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0078099), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 11.11.2021. Підставою для прийняття цього наказу зазначено наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2021 №3021 (а.с.89);

від 07.12.2021 №368 о/с «По особовому складу», відповідно до якого внесено зміни в наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 11.11.2021 № 336 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0078099), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в даті звільнення, а саме звільнити з 30.11.2021. Підставою для прийняття цього наказу зазначено заява ОСОБА_1 від 02.12.2021, довідка № 18 від 03.11.2021, видана поліклінічним відділенням КНП «Лановецької міської лікарні», листок непрацездатності №17457, виданий КНП «Тернопільською обласною клінічною психоневрологічною лікарнею» Тернопільської обласної ради (а.с.90).

Зі змісту наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2021 №3021 «Про порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та покарання винних», який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 11.11.2021 № 336 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, вбачається, що 14.10.2021 о 20.50 год. по вул. Тернопільській, 18 у м. Ланівці Кременецького району екіпажем «Юпітер-Т1» у складі інспекторів взводу № 2 роти тактикооперативного реагування УПП в Тернопільській області ДНП НП України старшого лейтенанта поліції Бахурського Р.В., лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора взводу № 1 цієї ж роти лейтенанта поліції ОСОБА_3 було зупинено автомобіль «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого СКП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, а саме: не виконання вимог п. 31.4.3 «в» (експлуатація транспортного засобу, на якому не горить ліва фара з режимі ближнього світла).

Під час спілкування із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 працівники УПП в Тернопільській області виявили у останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 6810 та пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовився. Отже, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконав законні вимоги поліцейських під час виконання ними службових обов`язків.

Стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААБ №306588 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанови серії ДПО18 №979220 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн, та БАА№156417 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 грн.

Із запису нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які проводили спілкування із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , чітко чути та видно як патрульні поліцейські пропонують вказаному працівнику поліції пройти медичне обстеження на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» або у медичному закладі, проте він відмовився.

Крім цього, із записів встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в ході документування допущеного ними правопорушення свідомо надав працівникам УПП в Тернопільській області недостовірну інформацію щодо своєї особи назвавшись ОСОБА_4 .

В наказі Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2021 №3021 зазначено, що така поведінка з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 категорично суперечить вимогам ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Такі дії, як негідна поведінка в позаслужбовий час, керування поліцейським транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руку та невиконання закону, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських належним чином протидіяти злочинності та категорично суперечать вимогам ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ, де визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, більше того утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Ще у наказі зазначено, що у ході службового розслідування було встановлено факти порушення службової та транспортної дисципліни з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиконанні законний вимог поліцейських та відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння, а також наданні недостовірних відомостей працівникам поліції, в ході документування допущеного ним правопорушення, щодо своєї особи, тим перешкоджає об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Своїми діями, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, Національної поліції України та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також допустив свідоме ігнорування вимог ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, оскільки, будучи працівником поліції, зобов`язаний був дотримуватися законодавства, неухильно виконувати накази начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни.

Відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2021 №3021 постановлено за скоєння грубого дисциплінарного проступку, порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, вимог ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, що виразилось у невиконанні законних вимог поліцейських та відмові від проходження медичного освідчення на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння, а також наданні недостовірних відомостей працівникам поліції, оперуповноваженого СКП Кременецькою РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби у Національній поліції України (а.с.82-84).

Наказ прийнятий за результатами службового розслідування, під час якого ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2021 №3021 «Про порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та покарання винних» не оскаржував.

З оскаржуваними наказами у цій справі позивач ознайомлений у такі дати:

з наказом від 11.11.2021 № 336 о/с про його звільнення зі служби - 02.12.2021,

з наказом від 07.12.2021 №368 о/с, яким змінено дату звільнення позивача зі служби в поліції через його тимчасову непрацездатність після звільнення, 07.12.2021, що підтверджується розписками ОСОБА_1 на таких наказах (а.с.89-90).

Строк звернення до суду, який застосовується у цих правовідносинах, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України та становить один місяць з дня, коли позивач дізнався чи мав дізнатися про винесений наказ.

Суд звертає увагу, що стаття 122 КАС України визначає відлік процесуального строку звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відтак, строк для оскарження позивачем наказів про звільнення та про зміну дати звільнення і його відлік розпочинається з дня, коли позивач дізнався чи мав дізнатися про оскаржувані накази.

Зважаючи на встановлені судом обставини щодо дати фактичного ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами, строки для їх оскарження спливали у такі дні:

наказу від 11.11.2021 № 336 о/с - 02.01.2022,

від 07.12.2021 №368 о/с 07.01.2022.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду 19.01.2022, тобто позивач пропустив місячний строк звернення до суду.

У випадку, коли особа вважає, що її права при прийнятті на публічну службу, проходженні чи звільненні з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми КАС не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначав про такі обставини : 1) перебування позивача на лікуванні; 2) не розгляд та не прийняття рішення по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку кожній з таких обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки № 7 від 17.01.2022, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Лановецька міська лікарня», ОСОБА_1 з 27.12.2021 по 06.01.2022 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога (а.с.8).

Також позивачем надано суду на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду дві довідки: перша видана «л-р ОСОБА_5 » 18.01.2022 про те, що він проводив лікування ОСОБА_1 з 07.01.2022 по 17.01.2022 «з приводу д-ноз гострий гнійний періодонтит 23 та 16-тий зуби» (а.с.9), друга видана фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_1 з 07.01.2022 по 18.01.2022 (включно) проходив лікування «з приводу 27, 16 зубів», «діагноз: гострий гнійний періодонтит 27, 16 зубів», до довідки долучено докази на підтвердження реєстрації ОСОБА_5 підприємцем та здійснення стоматологічної практики (а.с.39-41).

Як уже зазначав суд, строки звернення до суду щодо оскарження наказів про звільнення з публічної служби встановлені в один місяць, проте у такі строки позивачем позовну заяву до суду не було подано. Суд враховує, що ОСОБА_1 перебував протягом 11 днів (з 27.12.2021 по 06.01.2022) на амбулаторному лікуванні (тобто отримував медичну допомогу та консультації від лікаря невропатолога без госпіталізації до лікарні), проте позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду у період з 02.12.2021 по 26.12.2021 та відразу після одужання, чого не зробив.

Щодо лікування у стоматолога, то суд такі обставини оцінює критично та не визнає поважними причинами пропуску строку звернення до суду. У судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити суду, яким чином відвідування стоматолога перешкоджало йому звернутися за правничою (правовою) допомогою для оскарження наказів щодо його звільнення. Як вже зазначав суд, позовна заява до суду подана представником позивача адвокатом Вальчук М.М.

Стосовно інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними таких як не розгляд та не прийняття рішення по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі суд також не вважає поважними.

По перше, до позовної заяви долучена постанова Лановецького районного суду Тернопільської області від 09.12.2021, яка набрала законної сили 21.12.2021 (а.с.21-22), відповідно до якої розглядалися матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто станом на 21.12.2021 справа про адміністративне правопорушення була розглянута і відповідна постанова набрала законної сили. Отже, представник позивача вводить суд в оману та наводить недостовірні відомості.

По друге, відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною шостою статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина сьома статті 78 КАС України).

З огляду на ці норми, суд зазначає, що висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Відтак аргументи представника позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду через не розгляд та не прийняття рішення по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом до уваги не беруться.

Крім того, з долучених до позовної заяви судових рішень (рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 22.11.2021 у справі №602/1065/21 та від 25.11.2021 у справі №602/1117/21, постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 09.12.2021 у справі №602/1043/21) щодо оскарження постанов Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у справах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.15-22) вбачається, що навіть перебуваючи на лікуванні у листопаді 2021 року (через що було змінено дату звільнення зі служби), позивач активно користувався правничою (правовою) допомогою, тобто перебування на лікуванні жодним чином не перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду у строки, визначені законом.

Слід зауважити, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд враховує, що строки пропуску звернення позивача з цією позовною заявою до суду є незначними, але навіть такі можуть бути поновленні лише при встановленні реальних та дійсних перешкод, за яких особа не мала можливості своєчасно звернутися до суду. Позивачу достеменно було відомо про його звільнення зі служби в поліції, об`єктивних та непереборних обставин, через які ОСОБА_1 своєчасно не звернувся до суду, у цій справі не встановлено. Зволікання позивачем з оскарженням наказів про звільнення зі служби та в подальшому підшуковування підстав для поновлення строку звернення до суду за встановлених у цій справі обставин не є виправданим.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, серед яких - якщо підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, будуть визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, причини його пропущення, наведені позивачем (його представником) у заяві про поновлення процесуального строку (строку звернення до суду) є неповажними, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву у цій справі необхідно залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 квітня 2022 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.