Справа № 160/1602/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 квітня 2022 року Справа № 160/1602/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.,

розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.07.2016 року № 1098-13 на суму 25000,00 прийняте Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 23.01.2017 року № 366-7/63;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу № 943/10/04-36-17-01-14 від 27.01.2017 року;

- скасувати акт опису майна ОСОБА_1 від 19.04.2018 року № 20243/10/04-36-17-05-13 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;

- скасувати акт опису майна ОСОБА_1 від 07.10.2021 року № 74440/6/04-36-13-04-15 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) виключити з державного реєстру запис щодо встановлення обтяження у вигляді податкової застави рухомого майна;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2022 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.

Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.

Разом з відзивом відповідачем надано до суду клопотання про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Вказує, що у разі надіслання контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за податковою адресою платника та повернення поштового повідомлення «за закінченням строку зберігання» з наступного дня від дати повернення розпочинається перебіг строку 1095 днів на оскарження такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу та повернуто до податкового органу у зв`язку із закінченням строку зберігання 26.08.2016 року.

Тому, відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим позивачу.

Таким чином, відповідач вважає, що обставини, наведені позивачем у заяві про поновлення строку для звернення до адміністративного суду не надають правових підстав позивачу для поновлення пропущеного строку звернення з цим позовом.

Суд, вирішуючи вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Також суд вважає за необхідне повторно зазначити, що нормою, що регулює питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючого органу є приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, відповідно до якого, - з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України встановлено строк давності - 1095 днів для нарахування грошових зобов`язань платнику податків.

За таких обставин строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Відповідно до наведеного, при прийнятті позовної заяви від платників податків про оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень, повинно вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї ж статті (один місяць).

Строк звернення до суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, як це передбачено пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав оскаржуване податкове-повідомлення рішення від 19.07.2016 року № 1098-13, податкову вимогу форми «Ф» № 366-17/63 від 23.01.2017 року, рішення про опис майна у податкову заставу № 943/10/04-36-17-01-14 від 27.01.2017 року та акт опису майна від 07.10.2021 року, лише 21.12.2021 року.

Про існування зазначених документів позивачу не було відомо до цього часу.

Крім того, листом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 22.12.2021 року за вих. № 100757/6/04-36-24-03-10, відмовлено в задоволенні скарги позивача.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів лише 22.12.2021 року.

При цьому, суд звертає увагу, що зважаючи на вище викладене, ухвалою суду від 16.02.2022 року суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом та поновив позивачу вказаний строк.

Тобто, питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду вже вирішувалося судом.

Доводи відповідача щодо повернення поштового відправлення з податковим повідомленням-рішенням на адресу відповідача з відміткою «за закінченням строку зберігання» суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відповідачем надано до матеріалів справи копію конверту, з якого видно, що відправлення надсилалося на адресу позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Номер поштового відправлення «167».

Проте, на офіційному сайті АТ «Укрпошта» за вказаним номером поштового відправлення «167» відсутня інформація щодо відправлення.

Натомість зазначено, що «Дані про відправлення за номером 167 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам чинного податкового законодавства України, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121-123, 240, 248, 256, 294, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 11.04.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька