Справа № 400/8985/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/8985/21
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
01.10.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із розрахунку 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення від 30.10.2020 року №12/7123, без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача, на підставі вимог ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання рішення суду від 09.07.2021 року по справі 400/2876/21 відповідачем з 01.04.2019 року проведений перерахунок пенсії на підставі довідки з урахуванням 90 % розміру грошового забезпечення та встановлено її у розмірі 25084,90 грн, проте до виплати підлягала сума 18540,00 грн., з урахуванням обмеження максимальним розміром, що підтверджується перерахунком пенсії з 01.09.2021 року. Позивач звернувся з заявою до відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії без обмеження максимальним розміром проте отримав відмову, оскільки відповідно до Закону №3668-VІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, яке полягає у застосуванні до спірних правовідносин норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той час як спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою Рішення КСУ №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 29.12.2004 року звільнений військової служби (а.с. 11, 12) та з 30.12.2004 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 10).

На час виникнення спірних правовідносин позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №400/2876/21 (ЄДРСР №98214291) був задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області:

- визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.10.2020 року № 12/7123;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 , виходячи з 90% розміру грошового забезпечення, на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.10.2020 року №12/7123 з числовими значеннями складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 5360,00 грн.; оклад за військовим званням майор - 1340,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років 50% - 3350,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 100% - 10050,00 грн.; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% - 804,00 грн.; премія 130% - 6968,00 грн., всього - 27872,00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

За змістом мотивувальної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №400/2876/21, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції встановив право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії за вислугу років починаючи з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% розміру грошового забезпечення, на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.10.2020 року №12/7123.

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.09.2021 року за вих. №10798-10581/Г-02/8-1400/21, наданої на звернення апелянта від 23 та 30 серпня 2021 року щодо виконання рішення у справі №400/2876/21, пенсійний орган повідомив апелянта про проведення перерахунку пенсії у відповідності до рішення у справі №400/2876/21. При цьому пенсійний орган зазначив про правомірність обмеження виплати пенсії граничним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (а.с. 14-15). Обмеження пенсії апелянта граничним розміром підтверджено також і копією протоколу перерахунку пенсії (а.с. 16).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено обмеження пенсії апелянта граничним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин правову позицію ВС викладену в постанові від 24.06.2020 року у справі №580/234/19, дійшовши висновку про те, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Оскільки перевищення пенсії позивача стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч. 1 ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", то суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015р. № 911-VIII чинній з 01 січня 2016 р. по 20 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992р. № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774, який набрав чинності з 01 січня 2017р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011р. №3668-VI, в редакції Закону України від 24 грудня 2015р. №911-VIII, на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р., максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., а з 01 січня 2019 - 14970,00 грн.

Тобто, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016р. №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06 грудня 2016р. до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII. Проте такі обмеження є тотожнім обмеженням, які були визнані неконституційними, а тому, на думку апеляційного суду, не створюють підстав для такого обмеження.

Апеляційний суд зазначає про помилковість застосування судом першої інстанції положень Закону України № 3668-VI та посилання на правову позицію ВС у постанові від 24.06.2020 року по справі №580/234/19 з огляду на таке.

Положення Закону України № 3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (крім втрати чинності ст.2 в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду № 3-рп/2013 від 03.06.2013), але ці положення не можуть бути застосовані для обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром (в тому числі стосовно позивача по даній справі) з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч. 7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі № 7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Апелянту призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ, а тому її обмеження максимальним розміром на підставі Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ при фактичних обставинах даної справи є протиправним, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи приписи ч.ч. 1, 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України, та сплату апелянтом судового збору у цій справі у загальній сумі 2396,60 грн. (908 грн. за подання позову, 1488,60 грн. за подання апеляційної скарги), апеляційний суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь апелянта понесені апелянтом судові витрати у загальній сумі 2396,60 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 139, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №400/8985/21 скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із розрахунку 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення від 30.10.2020 року №12/7123, без обмеження максимальним розміром;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року із розрахунку 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення від 30.10.2020 року №12/7123, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у відшкодування судових витрат сплаченого судового збору 2396,60 грн. (дві тисячі триста дев`яності шість гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ()

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08.04.2022 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.