Справа № 260/8163/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/8163/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 49470,96 грн. по платежам: 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 2219,96 грн.; 30 21080900 "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстратора розрахункових операцій" у розмірі 40840,00 грн.; 50 14040000 "Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" у розмірі 6411,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заборгованість відповідача виникла у зв`язку з несплатою нею самостійно визначеного грошового зобов`язання в поданих податкових деклараціях з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, а також штрафних санкцій, нарахованих за результатами проведеної фактичної перевірки. Контролюючим органом було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, в тому числі, скеровано на адресу такого платника податків податкову вимогу. Однак такі дії не призвели до позитивного результату, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вказана ухвала була скерована рекомендованою кореспонденцією на адресу реєстрації місця проживання відповідача (відповідно до інформації, наданої на запит суду Ужгородською міською радою Закарпатської області), однак повернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку: «адресат відсутній», датованою 01 березня 2022 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Часом вручення повістки в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 127 КАС України вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд вважає, що ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 07 лютого 2022 року є належним чином врученою відповідачу 01 березня 2022 року. Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подала, про причини неподання суд не повідомила.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) подавала до Управлінням в м. Ужгороді Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області) наступні звітні податкові декларації про майновий стан і доходи:

- за 2018 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1548,00 грн.;

- за 2019 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 671,96 грн.

Окрім того, ОСОБА_1 подавала до ГУ ДПС у Закарпатській області наступні звітні декларації акцизного податку:

- за березень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 640,00 грн.;

- за квітень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 535,00 грн.;

- за травень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 713,00 грн.;

- за червень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 1513,00 грн.;

- за липень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 1135,00 грн.;

- за серпень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 770,00 грн.;

- за вересень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 615,00 грн.;

- за жовтень 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 559,00 грн.;

- за листопад 2019 року, відповідно до якої відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 60,00 грн.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №755-VI, із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Згідно зі ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

П. 46.1 ст. 46 ПК України дає визначення поняттю "податкова декларація", відповідно до якого, такою є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Ст. 54 ПК України передбачено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з вимогами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України, суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Проте самостійно визначену суму податкового зобов`язання відповідачем сплачено тільки частково, а несплаченим залишається податкове зобов`язання у розмірі 8630,96 грн.

Окрім того, за результатами виявлених внаслідок проведеної фактичної перевірки порушень Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, контролюючим органом відносно ОСОБА_1 винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2019, яким до платника податків застосовано штрафні санкції у сумі 40840,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення надіслане відповідачу в порядку, передбаченому п. 42.2 ст. 42 ПК України.

Відповідно до положень абз. 3 п. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (чинного станом на день виникнення спірних правовідносин), за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійні представництва нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

П. 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення стосовно ОСОБА_1 ні в адміністративному, ані в судовому порядку оскаржене не було.

Сума нарахованих контролюючим органом за результатами проведеної фактичної перевірки штрафних санкцій відповідачем у встановлені ПК України терміни сплачена не була. З огляду на що у ОСОБА_1 наявна також заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 40840,00 грн.

Пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України дає визначення поняттю «податковий борг», відповідно до якого таким є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зв`язку з несплатою в повному обсязі податкових зобов`язань у встановлені ПК України строки ОСОБА_1 було виставлено в порядку, передбаченому п. 59.1 ст. 59 ПК України, податкову вимогу від 19.12.2018 №6653-50. Судом встановлено, що такий податковий борг з часу вручення платнику податку зазначеної податкової вимоги не переривався.

Незважаючи на вищенаведене, станом на день розгляду даної справи в суді відповідач податковий борг в добровільному порядку в повному обсязі не сплатила.

Таким чином, станом на день розгляду даної справи в суді в ОСОБА_1 наявний податковий борг у розмірі у розмірі 49470,96 грн. по наступним платежам:

- 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 2219,96 грн.;

- 30 21080900 "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстратора розрахункових операцій" у розмірі 40840,00 грн.;

- 50 14040000 "Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" у розмірі 6411,00 грн.

Нормами п. 95.3 ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За наведених обставин, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДПРОУ ВП 44106694) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 49470,96 грн. (Сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят гривень дев`яносто шість коп.) по платежам: 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 2219,96 грн.; 30 21080900 "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстратора розрахункових операцій" у розмірі 40840,00 грн.; 50 14040000 "Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" у розмірі 6411,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін