Справа № 140/1836/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1836/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Волинській області від 07.09.2021 №, від 08.09.2021 № та від 10.09.2021 №.

Позові вимоги обґрунтовані тим, що протягом 28.07.2021 03.08.2021 року працівниками Головного управління ДПС у Волинській області була проведена фактична перевірка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 .

За наслідками перевірки було складено Акти (довідки) фактичної перевірки: №001051 від 02.08.2021, №001053 від 02.08.2021 та №001058 від 03.08.2021 з виявленими порушеннями податкового та іншого законодавства.

Не погоджуючись з висновками перевірки, фактами і даними, викладеними в актах, позивач подав до ГУ ДПС у Волинській області заперечення, за результатом розгляду яких ГУ ДПС у Волинській області залишила акти перевірки без змін, а заперечення - без задоволення.

Контролюючим органом було складено стосовно позивача податкові повідомлення-рішення № від 07.09.2021 на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені 57 267,39 грн.; № від 08.09.2021 на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені 26 579,00 грн.; та № від 10.09.2021 на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені 78830,51 грн.

Позивач вважає, що проведена фактична перевірка ГУ ДПС у Волинській області протягом 28.07.2021-03.08.2021року, де ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, є незаконною, так як була порушена процедура проведення фактичної перевірка і, відповідно, податкові повідомлення-рішення № від 07.09.2021 року, № від 08.09.2021 року, № від 10.09.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Зазначає, що накази на проведення фактичної перевірки були видані протиправно та безпідставно, так як у них не зазначено інформації, яка слугувала підставою для проведення перевірки і була наявною у контролюючого органу або отримана ним у встановленому порядку.

Також обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що на момент проведення перевірки не було належним чином встановлено повноваження осіб, які були присутні під час проведення перевірки, а також не було запрошено особи, що здійснювала розрахункову операцію для проведення фактичної перевірки, що порушило норми пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України.

Крім того, зазначає що дані відображені в актах перевірки не підтверджуються належними доказами та не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (а.с. 190).

17.02.2022 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 192-193).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 14.03.2022 №12476/22 (а.с.198-201) відповідач заперечує проти позову та просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки фактична перевірка проведена відповідачем на підставі та у межах повноважень визначеним відповідними нормами податкового законодавства.

Зазначає, що під час проведення фактичної перевірки були виявленні порушення, встановленні пунктом 1,2,11,12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі вказаних порушень були винесенні податкові повідомлення-рішення №№ від 07.09.2021 року, № від 08.09.2021 року, № від 10.09.2021 року.

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу №2216 від 28.07.2021 та направлень №2211/03-20-07-05, 2212/03-20-07-05 (а.с.43-44) було проведено фактичну перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 02.08.2021 №6199/03-20-07-05/ НОМЕР_1 (бланк №001051) (а.с.51-55).

В ході перевірки встановлено порушення п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР), а саме: розрахункова операція з реалізації пива «Стелла Артуа алк.» 0,5л. по ціні 48,00 гри., «Стелла Артуа б/a» 0,5л. по ціні 60,00 грн., еспрессо джелато по ціні 50,00 грн., піца «Формаджі преміум» по ціні 159,00 грн., на загальну суму 317,00 грн., проведена без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та надання покупцю відповідного розрахункового документа (фіскального чека); п.11 ст. 3 Закону №265/95-ВР, у зв`язку із тим, що незабезпечено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій ф/н підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості (чек РРО №9718 від 26.06.2021-віскі «Ред Лейбл» 50мл. - 70,00 грн.); п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, а саме: що порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем. їх реалізації, а саме: під час проведення перевірок суб`єктом господарювання не надано документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 23520,00 грн.

16.08.2021 ФОП ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на акт перевірки (а.с.55-60), за результатом розгляду якого ГУ ДПС у Волинській області факти наведені в запереченні визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення (а.с.34-39).

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення від 07.09.2021 №, яким за порушення п.1,2,11,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/65-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 57 267,39 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (а.с. 40).

На підставі наказу №2217 від 28.07.2021 та направлень (а.с.78-79) було проведено фактичну перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 02.08.2021 №6201/03-20-07-05/ НОМЕР_1 (бланк №001053) (а.с.86-89).

В ході перевірки встановлено порушення Закону №265/95-ВР, а саме: п. 1,2 ст. 3 - розрахункова операція з реалізації пива «Чернігівське світле алк.» 0,5л. по ціні 38,00 грн., «Йоданка» 0,5л. по ціні 30,00 грн., «Мохіто б/a» по ціні 70,00 грн. на загальну суму 138,00 грн., проведена із застосуванням реєстратора розрахункових операцій на неповну суму покупки, а саме через РРО проведено лише пиво «Чернігівське світле алк.» 0,5л. за ціною 38,0 грн.; п. 11 ст. 3 - незабезпечено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій ф/н підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості (чек РРО №6902 від 28.07.2021- пиво «Чернігівське світле» 0,5л. - 38,00 грн.; п. 12 ст. 3 - порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: під час проведення перевірок суб`єктом господарювання не надано документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 31970,00 грн.

20.08.2021 ФОП ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на акт перевірки (а.с.90-93), за результатом розгляду якого ГУ ДПС у Волинській області факти наведені в запереченні визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення (а.с.97-102).

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення від 10.09.2021 №, яким за порушення п.1,2,11,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/65-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 78 830,51 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (а.с. 103-104).

На підставі наказу №2215 від 28.07.2021 та направлень (а.с.117-118) було проведено фактичну перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 03.08.2021 №б/н (бланк №001058) (а.с.122-125).

В ході перевірки встановлено порушення Закону №265/95-ВР, а саме: п. 1,2,12 ст. 3 - а саме встановлено, що в закладі використовується платіжний термінал для безготівкового розрахунку з покупцями, згідно анкети заявки №8323VOA від 27.07.2021р. ПАТ КБ «Приватбанк» до перевірки надано виписки банку. За період з 27.07.2021 сума розрахункових операцій проведених з використанням платіжного терміналу за реалізований товар - 21638,0 грн. Згідно фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів) з 27.07.2021 розрахункові операції в безготівковій формі (форма оплати безготівка) по РРО ф/н не проводились, Таким чином розрахункові операції проведені в безготівковій формі з використанням електронного платіжного засобу (платіжного терміналу), з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій, на загальну суму 21638,0 гри проведені без застосування РРО та без роздрукування та надання покупцям розрахункових документів встановленої форми (фіскальних чеків) на повну суму проведених операцій.

20.08.2021 ФОП ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на акт перевірки (а.с.126-129), за результатом розгляду якого ГУ ДПС у Волинській області факти наведені в запереченні визнано такими, що не спростовують висновків перевірки, а відтак акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення (а.с.134-138).

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення від 08.09.2021 №, яким за порушення п.1,2,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/65-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 26 579 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (а.с. 139-140).

29.09.2021 ФОП ОСОБА_1 подав до ДПС України скарги на податкове повідомлення-рішення від 07.09.2021 № (а.с. 62-70), від 07.09.2021 № (а.с. 105-112), від 08.09.2021 № (а.с. 141-149).

Рішенням ДПС України від 12.01.2022 за вх.№483/6/99-00-06-03-02-06 залишено скаргу без задоволення, а податкове повідомлення рішення від 08.09.2021 № без змін (а.с.71-75); рішенням ДПС України від 20.01.2022 за вх.№1091/6/99-00-06-03-02-06 залишено скаргу без задоволення, а податкове повідомлення рішення від 10.09.2021 № без змін (а.с.150-152); рішенням ДПС України від 20.01.2022 за вх.№1085/6/99-00-06-03-02-06 залишено скаргу без задоволення, а податкове повідомлення рішення від 07.09.2021 № без змін (а.с.113-115).

ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з вищевказаним податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Податковий кодекс України (надалі також - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями статті 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Приписами статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі,

- найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПУ України є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи. Виробництва та обігу підакцизних товарів та підпунктом 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Однак, суд зазначає, що накази №2215 від 28.07.2021, №2216 від 28.07.2021, №2217 від 28.07.2021 «Про проведення фактичної перевірки» не містять посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки позивача.

Накази не містять жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом. За відсутності вказаної інформації наказ про призначення фактичної перевірки є протиправним.

Суд не враховує посилання відповідача на практику Верховного Суду від 21.01.2021 року (справа №460/1239/19), яка полягала в тому, що не зазначення підстав у наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену ПК України, оскільки остання практика Верховного Суду свідчить про протилежне.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.07. 2021 року (справа №825/951/17) вказано, що можливість проведення фактичної перевірки, зокрема за підставами, вказаними у підпункті 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, пов`язується із наявністю в податковому органі інформації про можливі порушення з боку суб`єкта господарювання вимог податкового законодавства.

У постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі 640/ 21528/19, від 15.06.2021 у справі №826/28170/15, від 16.09.2021 у справі №120/1431/20-а, що дослідженню підлягають порушення, які допустив платник податку, що могло б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, а також встановленню наявності підстав для проведення фактичної перевірки, крім посилання норми, що їх регулюють.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що Накази №2215 від 28.07.2021, №2216 від 28.07.2021, №2217 від 28.07.2021 «Про проведення фактичної перевірки» не містять будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. Крім того, у наказах не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності.

У матеріалах справи такі докази також відсутні.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб господарювання або його представника, та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Однак, як вбачається із Акту (довідки) фактичної перевірки бланк №001051 від 02.08.2021 фактична перевірка була здійснена у присутності: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які перебувають на посаді адміністратора.

Відповідно до Наказу №2 від 28.07.2021 року ОСОБА_2 була призначена на посаду адміністратора та приступає до виконання обов`язків 29.07.2021 (а.с.61).

Наказом №4 від 28.07.2021 ОСОБА_3 призначена на посаду адміністратора та приступає до виконання обов`язків 29.07.2021 (а.с.26).

Вказане підтверджується графою «дата початку роботи/ №наказу/труд договору» п.1.5 Акту №001051 від 02.08.2021 та не заперечується відповідачем.

Відповідно до Акту (довідки) фактичної перевірки бланк №001053 від 02.08.2021 фактична перевірка була здійснена у присутності: ОСОБА_4 , яка перебуває на посаді адміністратора та ОСОБА_5 , яки перебуває на посаді бармена.

ОСОБА_4 , відповідно до наказу №2 від 28.07.2021 призначена на посаду адміністратора та приступає до виконання обов`язків лише 29.07.2021 (а.с.93) підтверджується графою «дата початку роботи/ №наказу/труд договору» п.1.5 Акту №001053 від 02.08.2021, в той час як перевірка була проведена 28.07.2021.

Відповідно до Акту (довідки) фактичної перевірки бланк №001058 від 03.08.2021 фактична перевірка була здійснена у присутності: ОСОБА_6 , яка перебуває на посаді адміністратора та ОСОБА_7 , який, відповідно до акту є довіреною особою.

Однак, відповідно до повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с.25), Наказу №2 від 28.07.2021 (а.с.93) ОСОБА_6 приступає до виконання свої обов`язків лише 29.07.2021.

Матеріали перевірки також не містять доказів стосовно повноважень ОСОБА_7 бути представником під час проведення перевірок, права ознайомлюватися та підписувати від свого імені будь-яких документів, що стосуються проведення перевірок.

Суд приходить до висновку, що наведене унеможливлює проведення перевірки із присутністю вказаних осіб, так як вказані особи перебували з ФОП ОСОБА_1 у трудових відносинах лише з 29.07.2021, а перевірка була проведена 28.07.2021, відповідно дані особи не були уповноваженими на представництво інтересів позивача.

Підпунктом 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції, що визначено п. 80.8 ст. 80 ПКУ.

Підпункт 14.1.264 п.14.1 ст.14 передбачає, що хронометраж процес спостереження за веденням господарської діяльності платника податків, який здійснюється під час проведення фактичних перевірок та застосовується контролюючими органами з метою встановлення реальних показників щодо діяльності платника податків, яка здійснюється на відповідному місці її провадження.

Отже, контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості та має відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством.

Так, на думку суду, ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію певна посадова особа ДПС діє від імені держави в особі державного органу, що у свою чергу зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів.

Зі змісту Актів (довідок) фактичної перевірки №001051 від 02.08.2021, №001053 від 02.08.2021 та №001058 від 03.08.2021 вбачається, що посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області перед початком фактичної перевірки здійснено контрольні закупки (контрольні розрахункові операції) на суму 317,00 грн., 138,00 грн. та 34,00 грн. відповідно, проте не надано жодних доказів здійснення контрольної розрахункової операції.

Отже, відсутність в матеріалах справи таких доказів, як акт про повернення товару позивачу та використання для таких цілей державних коштів, є належними та допустимими в ході проведення контролюючого заходу, унеможливлює суд визнати реалізацію позивачем, що свідчить про безпідставність застосування до позивача штрафу за порушення, передбачене Законом № 265/95-ВР.

Суд наголошує, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення фактичної перевірки, порядку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Як зазначає Верховний Суд в своїй постанові від 08.10.2019 у справі №826/11217/18 процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягають скасуванню.

Враховуючи те, що акт фактичної перевірки не може бути підставою для прийняття податковим органом рішень щодо застосування штрафних санкцій до позивача за порушення податкового законодавства, тому суд дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень та їх скасування.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 977,20 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 08.02.2022 (а.с.13).

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 977,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області № від 07.09.2021 року, № від 08.09.2021 року та № від 10.09.2021 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2 977,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський