Справа № 300/3157/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2022 р. справа № 300/3157/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною щодо невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги №Ф5159-55 від 07.11.2018 зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн та зобов`язання внести відомості до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування зазначеної вимоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі №300/2578/19 визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС в Івано-Франківській області про сплату позивачем боргу з ЄСВ від 07.11.2018 №Ф5159-55, яке набрало законної сили 20.07.2020 року. Після набрання вказаним рішенням законної сили, 20.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення коригування показників інтегрованої картки платника податків. Проте, відповідач відмовив у коригування показників зіславшись на те, що рішення були прийняті про скасування вимог і не передбачали скасування нарахувань в інтегрованій картці платника. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги від 07.11.2020 №Ф5159-55 зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн та зобов`язати відповідача внести відомості до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги від 07.11.2020 №Ф5159-55 зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.11.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 скасовано. Справу №300/3157/20 направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа №300/3157/20 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 09.12.2021 та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи головуючим суддею по даній справі призначено Кафарського В.В.

Ухвалою Івано-Франківським окружним адміністративним судом від 14.12.2021 прийнято до провадження адміністративну справу №300/3157/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

24.03.2022 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача на належного - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП - 43968084).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 замінено Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 43142559) на правонаступника - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП - 43968084).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливого задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Зокрема, вказав на те, що скасування вимоги не призводить до скасування боргу з ЄСВ, оскільки такий виникає на підставі вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а отже і надалі обліковується за платником, та на кінець кожного місяця контролюючим органом може бути сформовано вимогу про його сплату (а.с.142-144).

На адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, та зазначає, що у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом. Окрім того, позивач зазначив, що невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи та неанулювання боргу в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань, створює негативні наслідки для його фінансового стану, оскільки ОСОБА_1 не може скористатись пільгами визначеними в Податковому кодексі України, в тому числі компенсації за оплату навчання сина в навчальному закладі та іншими (а. с. 153-154).

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 16.12.1998, згідно рішення Івано-Франківської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії від 09.12.1998 №8, отримав право на здійснення незалежної професійної адвокатської діяльності та отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №288/7411 (а. с. 9).

В 1999 році ОСОБА_1 взятий на облік в ДФС, як особа що здійснює незалежну професійну діяльність.

Починаючи з 2006 прийнятий на основне місце роботи на постійній основі в КС «Івано-Франківська» на посаду керуючого юридичним підрозділом з 40 год. робочим тижнем. За основним місцем роботи з 01.01.2017 по травень 2019 позивачу нараховано заробітну плату в сумі 160060,43 грн.

Відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Отже, позивач реалізує та здійснює свою професійну діяльність в сфері надання юридичних послуг, як найманий працівник.

Відповідачем винесено вимогу про сплату боргу від 07.11.2018 №Ф-5159-55 в сумі 24267,54 грн недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі №300/2578/19 скасовано вимогу про сплату боргу від 07.11.2018 №Ф-5159-55 щодо суми 24267,54 грн недоїмки зі сплати єдиного внеску (а. с. 10-14).

Дане рішення суду набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020.

20.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом, про внесення відповідної інформації про таке рішення до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи та анулювання боргу (а. с. 3).

Відповідач листом від 12.08.2020 за №3434/10/09-19-55-33-24 відмовив позивачу у задоволенні його звернення (а. с. 4-6).

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, за захистом своїх прав звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

10.06.2016 набрав чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422).

Відповідно до пункту 2 Розділу I Порядку №422 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно з пунктом 3 Розділу I Порядку №422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Пунктом 4 Розділу I Порядку №422 встановлено, що відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

За змістом пункту 2 Глави 1 Розділу II Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Пунктом 1 Глави 1 Розділу III Порядку №422 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Тобто, у картках особових рахунків відображається повна хронологія нарахувань податкових зобов`язань, їх сплата тощо.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

При цьому, відповідно до змісту пункту 5 розділу I Порядку №422, у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Відсутність відповідних коригувань у картці позивача призводить до негативних наслідків для нього, що потребує вжиття ефективних заходів захисту, в тому числі, в судовому порядку.

Водночас, суд бере до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену у Постанові від 25.03.2020 у справі №826/9288/18, за змістом якої зазначено, що аналіз положень пунктів 1, 2 розділу 2 Порядку №422 свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/999/17 та від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а.

Враховуючи те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі №300/2578/19 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу від 07.11.2018 №Ф-5159-55 щодо суми 24267,54 грн недоїмки зі сплати єдиного внеску, на думку суду, є всі підстави для вчинення відповідачем дій щодо коригування показників інтегрованої картки платника задля відображення дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Стосовно доводів представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі №300/2578/19, то суд зазначає про те, що зі змісту облікової картки позивача встановлено відсутність відповідних коригувань у картці позивача на виконання даного рішення, внаслідок чого, такі не можуть братися судом до уваги (а.с.149-152).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачувався, оскільки останній звільнений від його сплати згідно статті 5 Закону України «Про судовий збір».

А тому, враховуючи зазначене, підстави для стягнення судових витрат у вигляді судового збору відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП - 43968084) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП - 43968084) щодо невнесення відомостей до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи про скасування вимоги від 07.11.2018 №Ф5159-55 зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП - 43968084) внести до інтегрованої автоматизованої інформаційно-аналітичної системи щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) відомості про скасування вимоги 07.11.2018 №Ф5159-55 від зі сплати ЄСВ в сумі 24 267,54 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 08 квітня 2022 р.