Справа № 380/25605/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року

справа №380/25605/21
провадження № П/380/25858/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи: 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 29.06.1995 - 14.12.1995, 01.10.2014 31.05.2015, призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто, з 21.10.2021 та передати електронну пенсійну справу для здійснення виплати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 28.10.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Зазначає, що у позивача наявний пільговий стаж 21 рік 10 місяців 18 дні, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 . Вказує, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Всі записи у трудовій книжці позивача зроблені відповідно до законодавства, де зазначено, що позивач працював на підземних роботах повний робочий день, та не містить неточності. Крім цього, позивачем разом із заявою про призначення пенсій подавалися уточнюючі довідки №1053, 1054, 1055, 1056а, 1057 від 24.03.2021 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідачем не зараховано періоди роботи позивача на підземних роботах за Списком №1: 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 29.06.1995 14.12.1995, 01.10.2014 31.05.2015, оскільки ТзОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», яким видано довідки знаходиться на даний час на непідконтрольній території і неможливо здійснити перевірку даних, наявних у довідках. Вважає, що таке не може бути підставою для відмови в зарахуванні до підземного стажу вказаних періодів. Крім цього, зазначає, що на момент призиву на військову службу, позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, що дає право на зарахування строку служби в армії з 29.06.1995 по 14.12.1995 до пільгового (підземного) стажу позивача.

Крім цього, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, яке застосовується при призначенні пенсій Пенсійним фондом, працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійна забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного вибою, прохідником, забійником, горновим, агромератником, вальцювальником гарячого прокату за один рік 3 місяці. Позивач має 19 років 9 місяців 22 дні стажу роботи гірничим очисного вибою. Тобто, пільговий стаж ОСОБА_1 , з урахуванням коефіцієнту становить 26 років 9 місяців 18 днів. Таким чином, представник позивача вважає, що позивач має більше 25 років пільгового (підземного) стажу за Списком №1, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з цим вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31.01.2022 за вх. № 8653 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Вказав, що документи ОСОБА_1 щодо призначення пенсії розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності, за результатами розгляду поданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову №61 від 28.10.2021 у призначенні пенсії. Зазначив, що обчислення стажу є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду, а тому підміна судом повноважень суб`єкта владних повноважень є втручанням в повноваження органів Пенсійного фонду. Вказав, що документи, видані на непідконтрольній Україні території, починаючи з 1 грудня 2014 року, вважаються недійсними та не створюють правових наслідків. Згідно поданих документів загальний (страховий) стаж позивача становить 40 років 05 місяців 18 днів (в тому числі додаткові роки за Списком №1-16 років), в тому числі пільговий стаж 16 років 04 місяці 01 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В індивідуальних відомостях про застраховану особу відображається спеціальний стаж позивача як працівника, зайнятого повний робочий день на підземних роботах та на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць. За таких обставин, до стажу роботи з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці зараховано періоди роботи позивача, відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу, а саме з 14.02.2000 по 30.09.2007, з 19.10.2007 по 30.09.2014, з 01.06.2015 по 28.02.2017. Довідки №1053, 1054, 1056 від 24.03.2017 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 16.01.1995 по 10.05.1995, з 21.06.1995 по 24.06.1995, з 26.01.1996 по 05.02.2000, видані ТзОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шазтоуправління Ровеньківське», потребують перевірки, так як у матеріалах справи відсутні відомості, на якій частині території України знаходяться вказане підприємство. З цією метою скеровано запит №2000-0222-9/133640 від 26.10.2021 про необхідність перевірки вказаних довідок. Період роботи позивача з 01.10.2014 по 31.05.2015 не зараховано до страхового стажу, оскільки за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків. Щодо періоду проходження військової служби з 29.06.1995 по 14.12.1995, то вказаний період зараховано до страхового стажу позивача. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захисту військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військової служби зараховується до пільгового стажу за умови, якщо особа на час призову: навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі; працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Період проходження військової служби не зараховано до пільгового стажу роботи, оскільки довідка №1053 від 24.03.2017 потребує перевірки, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості, на якій частині території України знаходиться підприємство.

01.02.2022 за вх.№8719 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначила, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Уточнюючі довідки надаються за відсутності записів у трудовій книжці, однак позивач має всі необхідні записи відповідно до закону, тому неврахування до підземного стажу спірних періодів відповідачем є безпідставним. Крім цього, зазначила, що працівник не повинен нести відповідальність за роботодавця, тому період з 01.10.2014 по 31.05.2015 має бути зараховано до стажу роботи позивача на підземних роботах за Списком №1. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.02.2022 залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000 м. Харків пл. Свободи 5 Держпром під`їзд 3 поверх 2; ).

Від співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області відзиву на позовну заяву не надходило. Копію ухвали про залучення до участі у справі співвідповідача отримано 25.02.2022.

Суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, суд становив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 21.09.2021 №6326-.

21.10.2021 позивач звернувся за призначенням пенсії до відділу обслуговування громадян №20 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до абз. 12 п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 28.10.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Відповідно до вказаного рішення, згідно поданих документів до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 16.01.1995 по 10.05.1995, з 21.06.1995 по 24.06.1995 та з 26.01.1996 по 05.02.2000, згідно довідок №1053, 1054, 1056 від 24.03.2017, виданих ТзОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровеньківське», оскільки в матеріалах справи відсутні відомості на якій території України знаходиться підприємство. До стажу роботи з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці зараховано періоди відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу, а саме з 14.02.2000 по 30.09.2007, з 19.10.2007 по 30.09.2014 та з 01.06.2015 по 28.02.2017. 26.10.2021 скеровано запит №2000-0222-9/133640 про необхідність здійснення перевірки довідок №1053,1054,1056,1056а, 1057 від 24.03.2017, виданих ТзОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» про підтвердження стражу роботи.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На виконання вимог статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до п. I вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що у разі вперше проведеної до 21.08.1997 року атестації робочого місця до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 4 (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, з трудової книжки позивача НОМЕР_2 вбачається наступні записи:

- 30.05.1994 прийняти учнем слюсаря (наказ 829/к від 25.05.94);

- 04.07.1994 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики ст. 36 п. 2 КзПП України (наказ 1109/к від 08.07.94);

- 16.01.1995 прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим під землею (наказ 12-к від 10.01.95);

- 10.05.1995 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики ст. 36 п. 2 КзПП (наказ 582-к від 03.05.95);

- 21.06.1995 прийнятий підземником електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 742-к від 19.06.1995);

- 24.06.1995 звільнений у зв`язку з призовом в ОС (наказ 765-к від 26.06.1995);

- 29.06.1995 14.12.1995 військова служба (в/ч № НОМЕР_3 );

- 26.01.1996 прийнятий електрослюсарем підземним І розряду с повним робочим днем під землею (наказ 64/к від 26.01.96);

- 19.03.1996 переведений електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 220/к від 19.03.96);

- 20.09.1996 переведений електрослюсарем підземним 4 розрядку з повним робочим днем під землею (наказ 695/к від 20.09.96);

- 07.05.1997 переведений гірничим очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 695/к);

- 01.09.1999 переведений гірничим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 599 від 01.09.99);

- 31.10.1997 за результатом атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за Списком №1 (наказ 656 від 31.10.97);

- 05.02.2000 звільнений за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (нказ 88 від 03.02.2000);

- 14.02.2000 прийнятий гірничим очисного забою підземним 5 розряду (наказ 113к від 14.02.2000);

- 30.09.2007 звільнений по власному бажанню ст. 38 КЗпП України (наказ №1707 від 01.10.2007);

- 19.10.2007 прийняти гірничим очисного забою 5 розряду с повним робочим днем під землею (наказ 1320к від 19.10.2007);

- 30.12.2011 прийнятий гірничим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 7к від 30.12.11);

- 24.03.2017 звільнений по власному бажанню ст. 38 КЗпП України (наказ №81 від 24.03.17).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів праці позивача у зв`язку з невідповідністю уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача - підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17.

Посада позивача віднесена на Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Також трудова книжка позивача містить відмітки про проведення атестації робочих місць.

Суд вказує, що порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частин першої та десятої якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 16 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема: порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків.

Аналізуючи положення статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд робить висновок, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд зазначає, що внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Щодо періоду служби в армії з 29.06.1995 по 14.12.1995, та його зарахування до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1, слід зазначити наступне.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В трудовій книжці позивача, наявні наступні записи: 21.06.1995 прийнятий підземником електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею (наказ 742-к від 19.06.1995); 24.06.1995 звільнений у зв`язку з призовом в ОС (наказ 765-к від 26.06.1995); 29.06.1995 14.12.1995 військова служба (в/ч № НОМЕР_3 ); 26.01.1996 прийнятий електрослюсарем підземним І розряду с повним робочим днем під землею (наказ 64/к від 26.01.96).

Період роботи позивача по день відрахування за наказом наказ 765-к від 26.06.1995у зв`язку з призовом на військову службу підтверджується записами в трудовій книжці.

Згідно військового квитка НОМЕР_4 від 29.06.1995, ОСОБА_1 був призваний на дійсну військову службу у частину 29.06.1991, звільнено у запас за закінченням строку служби 14.12.1995.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем надані належні та допустимі докази (трудова книжка, військовий квиток), які підтверджують, що період проходження строкової військової служби 29.06.1995 по 14.12.1995 повинен бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював підземником електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею.

Таким чином, суд вважає, що періоди роботи позивача з 16.01.1995 по 10.05.1995, 21.06.1995 по 24.06.1995, 29.06.1995 по 14.12.1995, 26.01.1996 05.02.2000 та з 01.10.2014 по 31.05.2015 підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Щодо способу належного захисту порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

У позовній заяві, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи: 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 01.10.2014 31.05.2015, призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за її призначенням, тобто, з 21.10.2021 та передати електронну пенсійну справу для здійснення виплати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Суд зазначає також, що постановою Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005, якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Згідно частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що порушення права позивача фактично зводиться до того, що відповідачем, не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 29.06.1995 - 14.12.1995, 01.10.2014 31.05.2015.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 61 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи позивача з 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 29.06.1995 - 14.12.1995, 01.10.2014 31.05.2015 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, за списком №1 відповідно до Закону Країни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Саме такий спосіб є достатнім, необхідним та ефективним для захисту порушеного права позивача.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з кожного відповідача у розмірі 454,00 грн. (по 227 грн з кожного відповідача) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір 908,00 гривень.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000 м. Харків майдан Свободи 5, Держпром під`їзд 3 поверх 2; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 61 від 28.10.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи позивача з 16.01.1995 - 10.05.1995; 21.06.1995 - 24.06.1995; 26.01.1996 - 05.02.2000, 29.06.1995 - 14.12.1995, 01.10.2014 31.05.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути ОСОБА_3 від 21.10.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах, за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.