Справа № 400/4870/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 400/4870/21

адміністративне провадження № К/990/6182/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі №400/4870/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі №400/4870/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про зобов`язання не вносити про позивача інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори і зберегти за позивачем форму обліку платника податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, зобов`язання вести облік позивача без застосування цифрових ідентифікаторів та зробити у паспорті позивача запис, що він має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

У касаційній скарзі міститься посилання, що вона подається на підставі пунктів 1 частини четвертої статті 328, а саме, рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, статей 63, 70 Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822 без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №806/3265/17 та Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 826/526/15 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Натомість, обґрунтування даних підстав зводиться до викладення обставин справи, цитування податкового законодавства та норм КАС України, містяться посилання на постанови Верховного Суду з зазначенням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Посилання скаржника на висновки, викладені у судових рішеннях Верховного Суду, є безпідставним, адже обставини у справах у кожному конкретному випадку є відмінними.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №806/3265/17 стосується правовідносин щодо визнання протиправної відмови міграційної служби у видачі паспорта громадянина України у формі книжечкі відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ. В частині позовної вимоги щодо зобов`язання не передавати будь-яких даних про особу до Єдиного державного демографічного реєстру відмовлено.

Рішення Касаційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі 826/526/15 стосується вирішення питання щодо зміни способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року і ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року.

Отже, висновки, викладені у зазначених постановах стосуються інших правовідносин, і не є подібними.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав касаційного оскарження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі №400/4870/21 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Юрченко