Справа № 420/2594/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2594/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскон Логістік» (вул.Хімічна, буд. 1/27, м. Одеса, 65031) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватного Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскон Логістік» (далі ТОВ «Транскон Логістік») до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.

Позивач зазначив, що до основного виду діяльності ТОВ «Транскон Логістік» згідно код КВЕД відноситься 49.41 Вантажні перевезення автомобільним транспортом. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ТОВ «Транскон Логістік» є власником транспортного засобу марки VOLVO номерний знак НОМЕР_2 та здійснювало внутрішнє перевезення вантажу з пункту навантаження: м. Мелітополь до пункту розвантаження: Чорноморський рибний порт.

Під час проведення заходу державного контролю, водій ТОВ «Транскон Логістік» пред`явив інспектуючій особі: посвідчення водія, документи, що підтверджують законність використання транспортного засобу, міжнародну товаро-транспорту накладну, індивідуальну контрольну книжку водія за період з 01.09.2021 року по 19.10.2021 року.

За результатами перевірки складено акт №311887 від 20.10.2021 року, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Транскон Логістик» вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною транспортним засобом, обладнаним цифровим тахографом, без оформлення роздруківки даних роботи тахографа, передбаченої пунктом 3.3 Інструкції використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 року.

На підставі акту прийнята оскаржувана постанова №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за порушення абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач категорично не згодний з оскаржуваною постановою та вказує, що фактичні обставини та підстави за якими оскаржується постанова, обставини справи встановлені відповідачем неправильно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, що мають пред`являтись водієм є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з п.1 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою КМУ №207 від 25.02.2009 року обов`язкова наявність у водіїв роздруківок карт до цифрових тахографів також не передбачена.

Застосування тахографів на транспортних засобах, які здійснюють внутрішні перевезення в Україні, передбачено не Законом, а підзаконним актом, а саме Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 року, Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 року. Проте, у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» мова йде про «інші документи, передбачені законодавством».

Позивач просить завернути увагу, що законодавством передбачений обов`язок ведення тахокартта встановлення цифрових тахографів зі всіма наступними наслідками покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, але невиконання цього обов`язку не може бути підставою для притягнення до відповідальності перевізників, які здійснюють внутрішні перевезення.

Позивач зазначає, що в Законі України «Про автомобільний транспорт» відсутнє посилання на обов`язковість наявності у водіїв, які здійснювали вантажні внутрішні перевезення карт до цифрових тахографів чи роздруківки роботи тахографів.

Таким чином, в діях водія ТОВ «Транскон Логістик» відсутній факт порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та, як наслідок, відсутні підстави застосування адміністративно - господарських санкцій, передбачених абз. З частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі викладених в акті перевірки обставин, а саме відсутність роздруківки денної роботи тахографу та використання водієм особистої картки водія, оскільки він здійснював внутрішні перевезення.

Також позивач вказує, що згідно з п. 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.10.2010 року контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства Транспорту та зв`язку України 07 червня 2010 року №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за №811/18106 водій також веде індивідуальну контрольну книжку водія. Отже, ведення індивідуальної контрольної книжки водія є допустимою тахографу альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв під час виконання внутрішніх перевезень.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 07.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Встановлений відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 07.02.2022 року про прийняття позовної заяви та відкриття провадження, адміністративний позов з додатками по справі №420/2594/22 направлені відповідачу на офіційну електронну адресу 10.02.2022 року.

Станом на 07.04.2022 року відзив на позов до суду не надійшов.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання - Товариством з обмеженою відповідальністю «Транскон Логістік» та суб`єктом владних повноважень - Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53,56,57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , позивач є власником транспортного засобу марки VOLVO номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 позивач є власником напівпричепу номерний знак НОМЕР_4 .

20.10.2021 року посадовою особою управління Укртрансбезпеки Херсонська область проведена перевірка автомобілю марки VOLVO номерний знак НОМЕР_2 та складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якою складений акт №311887 від 20.10.2021 року.

В акті зазначено, що перевірка здійснена 20.10.2021 року о 20год52хв щодо внутрішніх вантажних перевезень. Під час перевірки виявлено порушення - перевізник не забезпечив водія оформленими роздруківками при цифровому тахографі, чим порушена ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». На час проведення транспортного засобу VOLVO д.н НОМЕР_2 обладнано цифровим повіреним тахографом. Відповідальність передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі акту перевірки відповідачем 29.11.2021 року прийнята постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №321180, в якій зазначено, що позивачем допущено порушення (підстава акт від 20.10.2020 року №311887), відповідальність за яке передбачене ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.3 ч.1 ст.60).

Стаття 48 Закону встановлює перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

В акті перевірки №311887 від 20.10.2021 року не зазначено про відсутність будь-яких документів, встановлених ст.48 Закону, що підтверджує доводи позивача, що водій ТОВ «Транскон Логістик» ОСОБА_1 пред`явив інспектуючий особі всі документи, а саме: посвідчення водія, документи, ІДО підтверджують законність використання транспортного засобу, міжнародну товарно-транспортну накладну, індивідуальну контрольну книжку водія за період з 01.09.2021 року по 19.10.2021 року.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п.1.3 Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Пунктом 6.3 Положення встановлено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Таким чином, є обґрунтованим твердження позивача, що ведення індивідуальної контрольної книжки водія є допустимою тахографу альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв під час виконання внутрішніх перевезень.

Судом встановлено, що позивач здійснював саме внутрішнє перевезення вантажу. Згідно з міжнародної товарно-транспортної накладної здійснювалось внутрішнє перевезення вантажу з пункту навантаження: м. Мелітополь до пункту розвантаження: Чорноморський рибний порт.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки внутрішнє перевезення вантажу водієм здійснювалось із забезпеченням ведення індивідуальної контрольної книжки водія.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів про правомірність прийнятої постанови №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн. до позивача.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням доводів позову, тієї обставини, що наданий строк для відзиву сплинув, та станом на час розгляду справ відзив на позов до суду не надійшов, згідно автоматизованої системи діловодства суду по справі не зареєстровано будь-яких клопотань, заяв відповідача, суд кваліфікує неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Висновок суду про визнання протиправними та скасування постанов Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн ґрунтується також на тому, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень не відображає складу правопорушення та посилання на нормативний акт, який порушив позивач.

В оскаржуваній постанові Управління у графі щодо допущеного правопорушення зазначено: 20.10.21, Херсонський обл. (Підстава; Акт від 20.10.21 №311887).

Таке рішення не відповідає вимозі до рішень суб`єкта владних повноважень щодо його обґрунтованості, вмотивованості та прийняття з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, які повинні бути відображені в постанові.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування постанов Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскон Логістік» (вул.Хімічна, буд. 1/27, м. Одеса, 65031, Код ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, Код ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки №321180 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 гривень.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскон Логістік» судовий збір у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня, 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва