Справа № 160/27300/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕНТУККІ» про стягнення податкового боргу,
30.12.2021 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕНТУККІ» (далі відповідач), в якій (з урахуванням уточнення від 17.01.2022, поданого 21.01.2022) позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 вказана позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
21.01.2022 позивачем усунено недоліки позову, подано уточнену позовну заяву доказами направлення на адресу відповідача (фіскальний чек).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 направлена сторонам, в тому числі на юридичну адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Проте, 10.03.2022 конверт з вказаним поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вказана ухвала суду, була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи положення частини 1 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що направлену відповідачеві копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №804/575/18.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, витребувані ухвалою суду від 26.01.2022 докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За приписами частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно з даними інтегрованої картки платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕНТУККІ» (податковий номер 43099341) за відповідачем станом на 03.12.2021 обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код 14010100) у загальному розмірі 6 426,00грн., який виник внаслідок несплати по строку оплати наступних зобов`язань:
- 306,00 грн. залишку штрафних санкцій (з урахуванням наявної в ІКП передплати у сумі 34,00 грн.) за податковим повідомленням-рішенням (форма «ПС») від 14.05.2021 №110/32-00-04-03-01-39/43099341;
- 1020,00 грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма «ПС») від 07.06.2021 №137/32-00-04-01-39/43099341;
- 1020,00 грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма «ПС») від 08.06.2021 №142/32-00-04-01-39/43099341;
Щодо зобов`язань, донарахованих контролюючим органом, матеріалами справи встановлено наступне.
Податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021 №110/32-00-04-01-39/43099341 прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за висновками акту перевірки №20/32-04-03-01-11/43099341 від 19.04.2021, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової звітності з ПДВ за лютий 2021 року, граничний термін подання - 22.03.2021.
У зв`язку із чим, 14.05.2021 на підставі акту №20/32-04-03-01-11/43099341 від 19.04.2021 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення №110/32-00-04-01-39/43099341 форми «ПС», яким нараховано відповідачу суму штрафних санкцій у розмірі 340грн. за платежем 14060100.
Копія податкового повідомлення-рішення від 14.05.2021 №110/32-00-04-01-39/43099341 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення, яким воно надсилалося, повернуто до контролюючого органу 22.06.2021 із відміткою відділення поштового зв`язку про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання» поштового відправлення.
Податкове повідомлення-рішення від 07.06.2021 №137/32-00-04-01-39/43099341 прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за висновками акту перевірки №355/32-00-04-03-01-11/43099341 від 18.05.2021, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової звітності з ПДВ за березень 2021 року, граничний термін подання - 20.04.2021.
У зв`язку із чим, 07.06.2021 підставі акту перевірки №355/32-00-04-03-01-11/43099341 від 18.05.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2021 №137/32-00-04-01-39/43099341 форми «ПС», яким нараховано відповідачу суму штрафних санкцій у розмірі 1020грн. за платежем 14060100.
Копія податкового повідомлення-рішення від 07.06.2021 №137/32-00-04-01-39/43099341 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення, яким воно надсилалося, повернуто до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку від 13.07.2021 про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання» поштового відправлення.
Податкове повідомлення-рішення від 08.06.2021 №142/32-00-04-01-39/43099341 прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за висновками акту перевірки №396/32-00-04-03-01-11/43099341 від 26.05.2021, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової звітності з ПДВ за квітень 2021 року, граничний термін подання 20.05.2021.
У зв`язку із чим, 08.06.2021 підставі акту перевірки №396/32-00-04-03-01-11/43099341 від 26.05.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.06.2021 №142/32-00-04-01-39/43099341 форми «ПС», яким нараховано відповідачу суму штрафних санкцій у розмірі 1020грн. за платежем 14060100.
Копія податкового повідомлення-рішення від 08.06.2021 №142/32-00-04-01-39/43099341 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення, яким воно надсилалося, повернуто до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку від 13.07.2021 про неможливість вручення «за закінченням встановленого строку зберігання» поштового відправлення.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (пункт 49.20 статті 49 ПК України).
Як визначено пунктами 203.1, 203.2 статті 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно із п.59.4., п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Положенням пп.41.1.1. п. 41.1, п.41.4 ст.41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.4 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пп.20.1.34. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Матеріалами справи підтверджено направлення відповідачу вказаних податкових повідомлень-рішень, однак докази їх узгодження в адміністративному та/або в судовому порядку матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять доказів того, що податкова вимога оскаржувалась відповідачем.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу.
Матеріали справи містять довідку, згідно із якою відповідач має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах.
Враховуючи викладене, відсутність заперечень відповідача щодо суті позову (щодо наявності/відсутності заборгованості, оскарження податкових повідомлень-рішень), суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів у сумі боргу в розмірі 6426,00 грн. з рахунків відповідача в обслуговуючих банках та за рахунок готівки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 28.03.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова