Справа № 343/770/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 343/770/21 пров. № А/857/553/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року, ухвалене суддею Тураш В.А. у м. Долина о 16 год. 19 хв. у справі № 343/770/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення № ІФ791/531/АВ/ПТ від 20 квітня 2021 року та постанову про накладення адміністративного стягнення № ІФ791/531/АВ/ПТ/ПС від 20.04.2021 року.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення адміністративного стягнення № ІФ791/531/АВ/ПТ/ПС від 20.04.2021 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач наклав адміністративне стягнення поза межами двомісячного строку з моменту вчинення правопорушення.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд неправильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 20 квітня 2021 року відповідач провів позапланову перевірку виконання вимог припису № ІФ4/531/АВ/П від 18.01.2021 року, за результатами якої склав акт № ІФ/791/531/АВ.

У акті перевірки відповідач зафіксував невиконання пункту 1 припису № ІФ4/531/АВ/П від 18.01.2021 року.

20.04.2021 року відповідач склав протокол щодо позивача за статтею 188-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю чи його територіальних управлінь.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач, того ж дня, прийняв постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого статтею 188-6 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

У частині 1 статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк

Із аналізу наведених вище норм слідує, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не має владного управлінського рішення щодо прав, свобод чи інтересів особи.

Тому, апеляційний суд вважає за правильне відмовити у задоволенні вимоги позивача про скасування протоколу, оскільки протокол в справі про адміністративне правопорушення не оскаржується в порядку адміністративного судочинства зокрема, так і в цілому в судовому порядку.

Що стосується постанови про накладення адміністративного стягнення, то КУпАП, зокрема стаття 283, визначає, що уповноважений орган чи посадова особа за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення приймає постанову.

Ця постанова, враховуючи норму статті 251 КУпАП України, приймається, зокрема, на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, як встановив апеляційний суд, зафіксовано те, що позивач допустив порушення статті 188-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.

Порушення вимог статті 188-6 КУпАП стосувалося невиконання вимог пункту 1 припису № ІФ4/531/АВ/П від 18.01.2021 року.

За цих обставин, 20.04.2021 року відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Апеляційний суд, дослідивши постанову в справі про адміністративне правопорушення, вважає, що постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП, прийнята на основі доказів, які є достовірними, оскільки з матеріалів справи видно, що позивач не виконав вимоги припису.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Апеляційний суд встановив те, що у приписі дано час усунути виявлене порушення законодавства про працю до 05.02.2021 року. Позивач вимоги припису не виконав і порушення не усунув.

Отже, 05.02.2021 року позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 188-6 КУпАП. Натомість, на позивача накладено адміністративне стягнення 20.04.2021 року, що вказує на недотримання, з боку відповідача, строків накладення адміністративного стягнення.

Ця обставина є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, як протиправної.

Доводи відповідача про те, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області має дискреційні повноваження щодо проведення перевірки, складення протоколу та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не заперечує, проте звертає увагу на те, що такі дії мають бути вчинені, а рішення прийняті, в межах строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року у справі № 343/770/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 06.04.2022 року