Справа № 120/3328/20-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 120/3328/20-а

провадження № К/9901/6742/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 (головуючий суддя Жданкіна Н.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 (колегія суддів у складі головуючого судді Шидловського В.Б., суддів Боровицького О.А., Матохнюка Д.Б.)

у справі № 120/3328/20-а

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 25 рішення Міністерства оборони України про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17 січня 2020 року за №8;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано п.25 рішення Міністерства оборони України про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.01.2020 за №8;

- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №120/3328/20-а, у якій Міноборони просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням ВЛК №2 1120 ОВГ (свідоцтво про хворобу №707/8 від 08.09.1988) встановлено, що виявлені у позивача захворювання отримані в період проходження військової служби.

5. 19.01.2017 під час первинного огляду МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності, із зазначенням причини інвалідності: захворювання, ТАК, отримане в період проходження військової служби, про що видано довідку Серії 12 ААА № 584062 від 01.02.2017.

6. Також, згідно витягу з Протоколу № 356 від 18.10.2019 11 Регіональної військово-лікарської комісії рішення ВЛК № 2 1120 ОВГ (свідоцтво про хворобу № 707/8 від 08.09.1988) скасовано, встановлено, що частина захворювань позивача, Так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

7. 26.11.2019 під час повторного огляду МСЕК, позивачу встановлено 2 групу інвалідності, із зазначенням причини інвалідності: захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що видано довідку Серії 12 ААБ № 634515 від 29.11.2019.

8. Також, як вказує позивач та не заперечується відповідачем, в грудні 2019 року, з метою отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням 2-ої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, позивач вперше подав до Вінницького ОВК документи, які були скеровані до Міністерства оборони України, для їх розгляду та прийняття рішення про виплату відповідної допомоги або відмову у її виплаті.

9. Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.01.2020 за № 8 позивачу було призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

10. Разом з тим, позивач з таким рішенням не погодився, оскільки вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що після встановлення позивачу в січні 2017 року групи інвалідності, він не скористався своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги, проте, внаслідок уточнення ВЛК причин захворювання, що спричинило настання інвалідності, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі. Лише після внесення виправлень до причин захворювання, що спричинило настання інвалідності позивач, з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, звернувся до відповідача із заявою щодо її нарахування та виплати. За наведених обставин, суди вважали помилковим застосування відповідачем при визначенні розміру належної до виплати позивачу одноразової грошової допомоги приписів абз. 2 частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. У своїй касаційній скарзі відповідач наголошує, що суди невірно застосували норми чинного законодавства. Наполягає, що зміну групи інвалідності позивачу встановлено в термін більше ніж 2 роки, а тому на нього розповсюджується дія абз. 2 частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Посилається на правові висновки Верховного Суду у справах №240/10153/19 та №1.380.2019.006957.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

14. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

16. Право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, регламентується статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

17. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

18. Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

19. Зі змісту довідки МСЕК серії 12ААА № 584062 від 01.02.2017 суди встановили, що позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, з 19.01.2017 (дата огляду).

20. З урахуванням наведеного, до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, на підставі довідки МСЕК серії 12ААА № 584062 від 01.02.2017.

21. Відповідач в цілому не заперечує право позивача на отримання грошової допомоги, проте стверджує, що на спірні правовідносини розповсюджуються приписи абз. 2 частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

22. Статтею 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

23. Частина 4 вказаної статті Закону встановлює, що у випадку якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

24. Аналіз наведеної норми права дає змогу стверджувати, що наведений у даній статті дворічний строк застосовується до правовідносин пов`язаних з отриманням одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, з урахуванням раніше виплаченої суми, за умови якщо у зазначений строк особа з інвалідністю (з втратою працездатності), скориставшись своїм правом на отримання допомоги, набула право на отримання відповідної допомоги у більшому розмірі. Тобто обов`язковою умовою для застосування зазначеної норми є отримання особою грошової допомоги і повторне звернення за отриманням доплати. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у справах №240/10153/19 та №1.380.2019.006957.

25. Поряд з цим, у цій справі спір між сторонами виник не щодо доплати грошової допомоги, а щодо невірного, на думку позивача, обрахунку належної йому грошової допомоги при першому її призначенні.

26. Отже, на спірні правовідносини дія частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» взагалі не розповсюджується, про що вірно зазначено судами попередніх інстанцій. Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду є необґрунтованим.

27. Інших доводів на спростування висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності у позивача права на отримання грошової допомоги саме у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, касаційна скарга не містить.

28. Враховуючи наведене, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

29. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. Відповідно до частини 3 статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

31. Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 01.12.2021 зупинено виконання оскаржуваних у цій справі судових рішень, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення виконання цих рішень.

32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №120/3328/20-а - без змін.

Поновити виконання Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №120/3328/20-а.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб