Справа № 380/25323/21
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення інформації про призначення пенсії позивачці з 10 квітня 2021 року.

- зобов`язати відповідача зареєструвати позивачку, як отримувача пенсії з 10 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що набула право на призначення пенсії з 01 квітня 2020 року. Однак, у зв`язку із встановленням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 карантину, звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком 13.08.2020, тобто з пропуском строку, встановлено п. 1 ст. 45 Закону № 1058. Позивачка вважає бездіяльність відповідача такою, що порушує право позивачки на належний соціальний захист, у зв`язку з чим звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою від 28.12.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16245 від 21.02.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Зазначив, що позивачка набула право на призначення пенсії з 11.04.2020, однак подала відповідну заяву про призначення пенсії лише 13.08.2020, після спливу трьохмісячного терміну. Також повідомив, що рішенням суду від 18.10.2021 у справі № 380/239/21 відмовлено у задоволенні позову позивачки до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Відтак, на думку відповідача, наявні підстави для закриття провадження у справі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Щодо доводів відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі суд зазначає, що таке клопотання не відповідає загальним вимогам, встановленим ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до форми та змісту письмового клопотання, зокрема відповідачем не зазначено підстав клопотання. З огляду на вказане суд не розглядає клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком (мати інваліда з дитинства) згідно з Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) з 13.08.2020.

Позивачка відповідно до ч. 3 ст. 115 Закону № 1058-IV набула право на призначення пенсії з 11.04.2020, що не заперечується сторонами.

З відповідною заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 13.08.2020. З цієї дати відповідач призначив позивачці пенсію за віком.

Позивачка не погодилась із такою бездіяльністю відповідача щодо непризначення їй пенсії з дати виникнення права на таку, відтак звернулась до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058-IV, який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що 13.08.2020, позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, на підставі норм Закону № 1058-IV. До заяви позивачка додала необхідні документи.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач прийняв рішення про призначення позивачці пенсії за віком з 13.08.2021, тобто з дня звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.

Оцінюючи доводи сторін в частині застосування тримісячного строку звернення особи, якій призначається пенсії до пенсійного органу, суд враховує, що строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії регламентуються статтею 45 Закону № 1058-IV.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 цього Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, в силу приписів спеціального закону з питань загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, у випадку звернення особи із заявою про призначення пенсії за віком після закінчення тримісячного строку з дня виникнення права на таку пенсію, остання призначається з дня звернення особи до пенсійного органу за пенсією.

При цьому суд зауважує, що вказаним законом не передбачено будь-яких винятків з вищезазначеного правила щодо строків призначенням пенсії за віком, а також не можливості поновлення такого строку.

Як видно з матеріалів справи, за призначенням пенсії по інвалідності позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 13.08.2020, тобто через 4 місяці після виникнення у неї права на таку пенсію.

Відтак суд вважає правомірними і такими, що відповідають положенням ст. 45 Закону № 1058-IV дії відповідача щодо призначенням позивачці пенсії за віком з дня звернення за цим видом пенсії, а саме з 13.08.2020.

Отже, призначаючи пенсію позивачці з 13.08.2020, тобто з часу звернення, а не з часу встановлення інвалідності, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене також узгоджується з аналогічною правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 552/5712/15-а щодо застосування тримісячного строку звернення за призначенням пенсії по інвалідності та яка полягає в тому, що у відповідності до вимог ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; в іншому випадку, зокрема у разі звернення за пенсією після спливу трьох місяців з дня встановлення інвалідності, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Щодо посилань позивачки на необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 9)" від 17.03.2020 № 530-ІХ, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ цього Закону визначено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 № 5203-VI (далі - Закон № 5203-VI):

адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно що закону;

суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 5203-VI адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Статтею 16 Закону № 5203-VI передбачено, що реєстр адміністративних послуг (далі - Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою: 1) ведення обліку адміністративних послуг; 2) забезпечення відкритого і безоплатного доступу до інформації про адміністративні послуги.

Реєстр містить інформацію про: 1) перелік адміністративних послуг; 2) правові підстави надання адміністративних послуг; 3) суб`єкта надання адміністративних послуг; 4) розмір плати (адміністративний збір) за адміністративну послугу (у разі надання послуги на платній основі); 5) інші відомості, визначені Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Реєстру, зокрема строки та порядок подання до Реєстру інформації, передбаченої частиною другою цієї статті, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 5203-VI надання адміністративних послуг в електронній формі та доступ суб`єктів звернення до інформації про адміністративні послуги з використанням мережі Інтернет забезпечуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, який є офіційним джерелом інформації про надання адміністративних послуг в Україні.

Суд зауважує, що призначення пенсії не є адміністративною послугою у розумінні положень Закону № 5203-VI, оскільки пенсія згідно з Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є щомісячною пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (статті 1 Закону № 1058-IV), яка призначається після волевиявлення особи у порядку та строки, передбачені статтею 45 Закону № 1058-IV.

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 9 Закону Закону № 1058-IV окремо визначено вид послуг, які надаються за рахунок коштів Пенсійного фонду, а саме соціальні послуги - допомога на поховання пенсіонера. Водночас призначення пенсії, в тому числі по інвалідності, до таких послуг не належать.

Також суд враховує, що, як зазначено в преамбулі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Водночас жодних змін до Закону № 1058-IV у частині строків подання заяв про призначення пенсії чи продовження строків на подання таких заяв внесено не було, не вносились зміни й щодо зупинення на період карантину строків подання про призначення пенсії по інвалідності.

Таким чином, під час реалізації права на отримання пенсії позивачка повинна була керуватись нормами Закону № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано, відтак, в силу приписів ст.139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М