Справа № 160/2388/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2022 року Справа №160/2388/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сліпець Н.Є.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро питання про витребування доказів у адміністративній справі №160/2388/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
02.02.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 10.06.2013 року по 22.02.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 10.06.2013 року по 22.02.2017 року (базового місяця) - січень 2008 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 07.06.2013 року по 22.02.2017 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . При звільнені позивача з військової служби відповідач не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 10.06.2013 по 22.02.2017 року. Проте, відповідач у вказаний період протиправно не здійснював нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та вказує, що січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 21.02.2022 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

18.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на наступне. Індексація це часткова компенсація населенню подорожчання споживчих товарів і послуг. Провадиться зазначена виплата відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. З 1 січня 2016 року відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з цим Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2 згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення (із змінами), згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Відповідач вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 по невиплаті індексації грошового забезпечення протиправною. Разом з тим, розрахунок індексації грошового забезпечення, у тому числі встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базового місяця), у відповідності до положень порядку №1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» є дискреційною функцією відповідача, як органу в якому позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення. З наведених підстав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

В матеріалах справи міститься лист військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2022 року за №350/204/8/3пс, підготовлений на звернення позивача, зі змісту якого вбачається, що дані для надання інформації за період з 18.05.2013 по 31.12.2016 у фінансово-економічній служби відсутні, у зв`язку зі здачею документів до Одеського територіального архівного відділу галузевого державного архіву міністерства Оборони України. Стосовно періоду з 01.01.2017 року по 22.02.2017 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась на підставі роз`яснення Департаменту фінансів міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/12 стосовно порядку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у ЗС України.

Втім, з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній адміністративній справі, суд вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) за період служби з 10.06.2013 року по 01.01.2017 року.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, з метою всебічного та повного з`ясування обставин у даній справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування вищевказаних доказів у справі.

Керуючись ст. 9, 14, 72, 77, 80, 121, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Витребувати у військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ):

- інформацію щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) за період служби з 10.06.2013 року по 01.01.2017 року.

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали, у тому числі на електронну адресу суду: .

Роз`яснити сторонам, що згідно з вимогами ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу або повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету України з відповідної особи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Є. Сліпець