Справа № 404/4560/21
Суддя: Варакіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4560/21
Номер провадження 2-а/404/90/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП у Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Бурянського Андрія Сергійовича (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП у Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Бурянського Андрія Сергійовича (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що ніби то 16.06.2021 о 10 год 51 хв рухаючись по вул. Габдрахманова на транспортному засобі FORDEDGE , д.н. НОМЕР_2 був зупинений відповідачем, за те, що початок руху проїзду перехрестя вулиць Вокзальна та Габдрахманова позивач здійснив на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофора. Як зазначає позивач, даний факт не відповідає обставинам справи, а сам розгляд справи відбувся відповідачем з численним порушенням його прав та чинного законодавства. Просить задовольнити вимоги в повному та обсязі, скасувати постанову Серії НК № 158034 від 16.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення, визнати дії відповідача протиправними.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження по справі.

27 вересня 2021 року від інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП капітана поліції Бурянського Андрія Сергійовича надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що дійсно 16.06.2021 року о 10 год. 49 хв. при здійсненні патрулювання, старшим інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом FordEdge, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Габдрахманова, 35-А здійснив проїзд світлофорного об`єкту на забороняючий (поєднання червоного та жовтого сигналів світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач хибно тлумачить норми права та вибірково посилається на вимоги п.8.10 ПДР України. Так позивачем неодноразово й під час розгляду справи наголошується на відсутності стоп-лінії, що не зобов`язує його здійснити зупинку. Однак, відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного)або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед світлофором, якщо немає дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія).Постанова серії НК № 158034 від 16.06.2021 складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режим, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.Крім того, вважає, що позовна вимога позивача до суду загальної юрисдикції, як адміністративного суду в частині визнання дій поліцейського протиправними, у відповідні: до положень КАС України є такою, що не підлягає задоволенню.Аналізуючи позовні вимоги позивача, останній просить визнати дії посадової особи незаконними, та як вбачається, що такі справи розглядаються виключно окружними адміністративними судами, що передбачено ст. 19 КАС України.Частиною 6 ст.1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичнійособі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, щоздійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратуриабо суду, відшкодовується на загальних підставах. Відтак, позовна вимога щодовідшкодування моральної шкоди підлягає розгляду цивільним судом, що витікає із наступного.Відповідно до п. 5 Постанови ПВС України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство, відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.Крім того, відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України 31 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5 «Про суд практику а справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявністьтакої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодоюі протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Пунктом 1 частиною 1 статті 238 КАСУ передбачені підстави для закриття провадження у справі, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Просить у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

27 вересня 2021 року від представника УПП в Кіровоградській області ДПП, представника ДПП Національної поліції України Рибальченко Ю.В. надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що дійсно 16.06.2021 року о 10 год. 49 хв. при здійсненні патрулювання, старшим інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FordEdge, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Габдрахманова, 35-А здійснив проїзд світлофорного об`єкту на забороняючий (поєднання червоного та жовтого) сигналів світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.Згідно п. 2.3 «б» ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.Відповідно до п. 8.7.3 є) ПДР України, поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.Позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язаний згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, зокрема стежити за дорожньою обстановкою, у т.ч. і за організацією дорожнього руху та відповідними сигналами світлофорів.Враховуючи вищевикладене, вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху.Постанова серії НК № 158034 від 16.06.2021 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Частиною 5 статті 242 КАС України, імперативно закріплений обов`язок суду при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.Відповідач надав на розгляд суду відео-фіксацію безпосередньо факту правопорушення, а також розгляду справи, що здійснювалась на місці адміністративного правопорушення на нагрудний відео реєстратор та автореєстратор, згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».Позивач хибно тлумачить норми права та вибірково посилається на вимоги п.8.10 ПДР України. Так, Позивачем, неодноразово, зокрема, і під час розгляду справи наголошується на відсутності стоп-лінії, що не зобов`язує його здійснити зупинку. Однак, відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед світлофором, якщо немає дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія).За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, у відповідності до ст.286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний має право приймати вичерпний, тобто імперативно встановлений перелік рішень, який не підлягає розширеному тлумаченню, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.Відтак, у відповідності до вищезазначеного правового регулювання, з аналізу ст. 286 КАС України вбачається, що місцевий загальний суд, як адміністративний - не уповноважений приймати рішення щодо визнання дій поліцейського протиправними.Вважають, що позовна вимога позивача до суду загальної юрисдикції, як до адміністративного суду в частині визнання дій поліцейського протиправними, у відповідності до положень КАС України є такою, що не підлягає задоволенню.Аналізуючи позовні вимоги позивача, останній просить визнати дії посадової особи незаконними, та як вбачається із викладеного вище такі справи розглядаються виключно окружними адміністративними судами, що передбачено ст. 19 КАС України.Частиною 6 ст.1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відтак, позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду цивільним судом, що витікає із наступного.Відповідно до п. 5 Постанови ПВС України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.Крім того, відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.Враховуючи вищевикладене просить у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

01 жовтня 2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування зазначено, що ознайомившись з відзивом, просить суд не брати його до уваги, оскільки в ньому присутній надмірний формалізм, Відповідач 1 вдається виключно до цитування норм Правил дорожнього руху, а також перепису та копіювання норм чинного законодавства без посилання на те, яку саме норму закону та яким саме чином було мною порушено.Окрім того, звертає увагу суду, що в своєму відзиві відповідач вдається до критики суду, що виражена у тому, що відповідач - 1 вказує на те, що суд, при вирішенні справи зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду, посилаючись на те, що дана вказівка прямо зазначена в ч. 5 ст. 242 КАС України та носить імперативний характер.Позивач з відзивом не погоджується та наполягає на задоволенні адміністративного позову з підстав того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.Про характер протиправних дій саме інспектора свідчить те, з наданого Відповідачем - 1 відео, вбачається, що співробітники поліції почали рухатися позаду транспортного засобу, коли запримітили позивача тож посилання на те, що нібито адміністративне правопорушення було запримічене під час патрулювання не відповідає дійсності. Тим паче, з другого відео №2 чітко вбачається, що Відповідач - 1 негативно висловлюється в бік позивача та активно обговорює йогозі своєю напарницею, а тому почав умисно переслідувати, що є безпосереднім упередженим ставленням до позивача з підстав моєї професійної діяльності. Тобто, Відповідач -1, керуючись лише власним суб`єктивними баченням та переконанням, за відсутності жодних належних та допустимих доказів, вирішив незаконно та протиправно притягнути мене до адміністративної відповідальності.Відповідач - 1 у своєму відзиві прямо суперечать доказам, що були ним же надані, де чітко на відео №3 , на тайм код відео з 04:28 по 04:32, Відповідач - 1 зазначає, що позивач має право на відшкодування моральної та матеріальної шкоди у разі якщо він завдасть її позивачу своїми неправомірними діями, тоді як у своєму відзиві викладає повністю протилежну думку, що Позивач не вірно вирішив вимогу про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду в даній справі. Просить не брати до уваги відзив на позовну заяву та визнати дії Відповідача - 1 протиправними та скасувати постанову від 16.06.2021 серії НК №158034 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

16 листопада 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, згідно яких позивач зазначає, що підчас судового засідання 09.11.2021 розглядаючи справу № 404/4560/21 відбулася демонстрація відеозаписів, після чого була оголошена перерва, де продовжиться перегляд відеозаписів. Надані відповідачем 1 матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99КАС України, а отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Вказаний відеозапис не може бути допустимим доказом, оскільки використання органами Національної поліції вказаного у постанові технічного запису, за допомогою якого здійснено відеозапис-нагрудної камери (бодікамери) не передбачено законодавством Позивач просить суд дані відеозаписи не брати до уваги та врахувати надані пояснення під час винесення судового рішення.

22 листопада 2021 року від представника УПП в Кіровоградській області ДПП, представника ДПП Національної поліції України Рибальченко Ю.В. надійшли пояснення на додаткові пояснення позивача від 12.11.2021, де зазначено, що сторонам по справі тасуду надіслано оригінали доказу у вигляді відеозапису, який створюється у необхідній кількості примірників, що зумовлено принципом роботи програмного забезпечення у відповідності до норм ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

Позивач в судовому засіданніпозовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позові. Зазначив, що ПДР не порушував, та складу правопорушення в його діях не має. Вказав, що співробітники поліції почали рухатися позаду транспортного засобу, коли запримітили позивача. Відповідач - 1 негативно висловився в бік позивача, а тому той почав умисно переслідувати, що є безпосереднім упередженим ставленням до позивача з підстав його професійної діяльності.Відповідач -1, керуючись лише власним суб`єктивними баченням та переконанням, за відсутності жодних належних та допустимих доказів, вирішив незаконно та протиправно притягнути мене до адміністративної відповідальності.

Відповідач інспектор 1 батальйону 3 роти УПП у Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Бурянський А.С. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та Департаменту патрульної поліції Колісник О.В. судовому засіданні 18.02.2022 просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що позивач 16.06.2021 року о 10 год. 49 хв. при здійсненні патрулювання, старшим інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, керуючи транспортним засобом FordEdge, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Габдрахманова, 35-А здійснив проїзд світлофорного об`єкту на забороняючий (поєднання червоного та жовтого) сигналів світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Факт даного правопорушення підтверджується відео-фіксацією з місця адміністративного правопорушення від 16.06.2020. просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.06.2021 року о 10 год. 49 хв. при здійсненні патрулювання, старшим інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції зафіксовано факт адміністративного правопорушення та складено постанову від 16.06.2021 серії НК №158034 про адміністративне правопорушення, а саме що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FordEdge, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Габдрахманова, 35-А здійснив проїзд світлофорного об`єкту на забороняючий (поєднання червоного та жовтого) сигналів світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені положення містяться і в п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Підпунктом 8.7.3. (є) ПДР України передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що складу правопорушення в його діях не має, оскільки, світлофор встановлено не правильно, видимість на перехресті погана, почав рухатися на перехресті, щоб впевнитися, що відсутні перешкоди для проїзду перехрестя. Оскільки є водії, які намагаються проскочити на жовтий сигнал світлофору. Зазначає, що інспектор бачив, що позивач не вчиняв перешкод та не утворив аварійної ситуації.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС Українивстановлено, щокожна сторона повинна довести ті обставини, на якихґрунтуютьсяїївимоги та заперечення, крімвипадків,встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправністьрішень, дійчибездіяльності суб`єктавладнихповноваженьобов`язокщододоказуванняправомірностісвогорішення, діїчибездіяльностіпокладається на відповідача.

Відповідачем до суду надано відзив та диск, на якому зафіксований факт скоєння адміністративного правопорушення, а саме що позивач м. Кропивницькому по вул. Габдрахманова, 35-А здійснив проїзд світлофорного об`єкту на забороняючий (поєднання червоного та жовтого) сигналів світлофору.

Доводи позивача спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідач надав на розгляд суду відео-фіксацію безпосередньо факту правопорушення, а також розгляду справи, що здійснювалась на місці адміністративного правопорушення на нагрудний відео реєстратор та автореєстратор, згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач хибно тлумачить норми права та вибірково посилається на вимоги п.8.10 ПДР України. Так, позивачем, неодноразово, зокрема, і під час розгляду справи наголошується на відсутності стоп-лінії, що не зобов`язує його здійснити зупинку. Однак, відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед світлофором, якщо немає дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія).

Згідно п 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Крім того, щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними при притягненні позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними).

Що стосується вимоги позивач стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки , позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не пов`язані з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Вимога щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - це вимога скасувати акт індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень та закрити справу. За положеннями ст.286 КАС України розгляд таких справ належить до місцевих загальних судів як адміністративних.

Аналізуючи позовні вимоги позивача, останній просить визнати дії посадової особи незаконними, та як вбачається із викладеного вище такі справи розглядаються виключно кружними адміністративними судами, що передбачено ст. 19 КАС України.

Частиною 6 ст.1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відтак, позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду цивільним судом, що витікає із наступного.

Відповідно до п. 5 Постанови ПВС України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Оскільки, відповідачем надано суду належні та допустимі докази законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови , визнання дій інспектора протиправними, стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, задоволенню не підлягають.

На підставі ПДР України, керуючись ч.2 ст.122 КУпАП, ст.ст. 244-246, 250 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП у Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Бурянського Андрія Сергійовича (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (вул. Ю. Бутусова, 22Б м. Кропивницький 25030), Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено 23.02.2022.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда