Справа № 140/17011/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/17011/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоди: роботи в колгоспі «Волна революції» з 1977 по 1978 роки та з 1982 по 1984 роки; навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів); роботи в колгоспі «Маяк» село Рудники Маневицького району з 1985 по 1987 роки; роботи в колгоспі «Красноє знамя» (оригінал) село Вязовка, Чорноярського району Астраханської області з 20 березня по 08 листопада 1990 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком звернувся до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ та 07 грудня 2021 року отримав рішення від 18 листопада 2021 року №41 про відмову у призначення пенсії.

Із даної відмови слідує, що необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років, тоді як страхових стаж позивача 25 років 11 місяців. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи в колгоспі з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу; період навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки, оскільки в довідці від 02 вересня 2021 року №104 відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи в колгоспі з 1985 по 1987 роки, оскільки прізвище зазначене в архівній довідці від 21 липня 2021 року № 139/10-08 не відповідає паспортним даним заявника; період роботи в колгоспі з 20 березня по 08 листопада 1990 років, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу.

Позивач вказує, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Із трудової книжки колгоспника та наявних в ній записах відслідковується період роботи 1977, 1978, 1982, 1983 та 1984 роки в колгоспі «Волна революції». Вказані записи виконані у чіткій послідовності і завірені печаткою роботодавця.

У довідці Луцької автомобільної школи ТСОУ від 02 вересня 2021 року №104 зазначено про навчання повивача в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів) за направленням військомату з 29 січня 1979 року по 07 липня 1979 року. Згідно протоколу від 07 липня 1979 року №63 він отримав свідоцтво про закінчення курсів. Тобто, даною довідкою підтверджується успішне закінчення курсів водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів).

Період роботи в колгоспі з 1985 року по 1987 рік стверджується архівною довідкою від 21 липня 2021 року №139/10-08. Рішенням Ківерцівського районного суду від 18 серпня 2021 року встановлено факт належності позивачу архівної довідки від 21 липня 2021 року №139/01-08 трудового архіву Колківської селищної ради Луцького району по документах колгоспу «Маяк» с. Рудники Маневицького району з інформацією про роботу ОСОБА_1 .

Факт роботи у колгоспі «Красноє знамя» (Росія) на посаді шофера з 20 березня 1990року по 08 листопада 1990 року стверджується записами у трудовій книжці колгоспника від 01 липня 1982 року.

ОСОБА_1 уважає, що оскільки в даний час неможливо отримати уточнюючу довідку, та його провини в цьому немає, чіткі записи про роботу в колгоспі «Волна революції» та «Красноє знамя» в трудовій книжці колгоспника є, тому вказаний період його роботи повинен бути зарахований до трудового стажу та відповідачем безпідставно не зарахований зазначений період роботи до страхового стажу.

З урахуванням зазначеного, просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 24 березня 2022 року №0300-0903-7/28337 ГУ ПФУ в Одеській області позовних вимог не визнав, мотивуючи це тим, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком в порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та доданими документами.

Розглянувши заяву від 13 листопада 2021 року щодо призначення пенсії за віком ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішенням від 18 листопада 2021 року №41, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідно до статті 26 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня року 2021 по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, тоді як згідно наданих документів, стаж позивача складає 25 років 11 місяців.

До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи: період роботи в колгоспі з 1977 по 1978 роки та з 1982 по 1984 роки, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу; період навчання з 29 січня 1979 року по 07 липня 1979 року, оскільки в довідці від 02 вересня 2021 року №104 відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи в колгоспі з 1985 по 1987 роки, оскільки прізвище зазначене в архівній довідці від 21 липня 2021 року №139/10-08 не відповідає паспортним даним заявника; період роботи в колгоспі з 20 березня 1990 року по 08 листопада 1990 року, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу.

Вказує, що для зарахування періодів роботи необхідно надати довідки відповідно до вимог пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року від №637, виданих на підставі первинних документів за час виконання робіт.

З урахуванням зазначеного відповідач 2 просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 83-84).

ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 04 квітня 2022 року №0300-0902-9/11729 позовних вимог не визнало та повідомило, що 13 листопада 2021 року позивач звернувся до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав документи.

Зазначає, що статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2021 року - по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Вік позивача на дату звернення за призначенням пенсії за віком становить - 60 років.

Органом, що приймав рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, визначено ГУ ПФУ в Одеській області.

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років), відповідачем 2 прийнято рішення №41 від 18 листопада 2021 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком.

Зазначає, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгосп річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі у громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або у разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Волна революції» з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки (необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу); навчання з 29 січня 1979 року по 07 липня 1979 року в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» «шоферів-дизелістів», в довідці від 02 вересня 2021 року №104 відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; роботи в колгоспі «Маяк» с. Рудники Маневицького району з 1985 по 1987 роки (прізвище зазначене в архівній довідці від 21 липня 2021 року №139/10- 08 не відповідає паспортним даним заявника); роботи в колгоспі «Красное знамя» с. Вязовка, Чорноярського району Астраханської області з 20 березня 1990 року по 08 листопада 1990 року (необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу).

З наведених підстав відповідач 2 просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 89-93).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 34-35).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою від 11 листопада 2021 року про призначення пенсії за віком (арк. спр. 41-43).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 18 листопада 2021 року №41 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стаж, так як до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу; період навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки, оскільки в довідці від 02 вересня 2021 року №104 відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи в колгоспі з 1985 по 1987 роки, оскільки прізвище зазначене в архівній довідці від 21 липня 2021 року № 139/10-08 не відповідає паспортним даним заявника; період роботи в колгоспі з 20 березня по 08 листопада 1990 років, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу (арк. спр. 9, 76).

Копію вказаного рішення надіслано ОСОБА_1 листом ГУ ПФУ у Волинській області від 07 грудня 2021 року №0300-0206-8/50547 (арк. спр. 8).

Факт не зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача підтверджується також розрахунком стажу форми РС право (арк. спрпр. 95).

Позивач, не погоджуючись із бездіяльністю відповідача 2 щодо незарахування вказаного періоду до його страхового стажу, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як установлено судом за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято від 18 листопада 2021 року №41 про відмову у призначенні пенсії. Так, до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу; період навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки, оскільки в довідці від 02 вересня 2021 року №104 відсутня інформація про присвоєння кваліфікації; період роботи в колгоспі з 1985 по 1987 роки, оскільки прізвище зазначене в архівній довідці від 21 липня 2021 року № 139/10-08 не відповідає паспортним даним заявника; період роботи в колгоспі з 20 березня по 08 листопада 1990 років, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку про відпрацьовані трудодні та довідку про перейменування колгоспу (арк. спр. 9).

Суд зазначає, що згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктом 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункт 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13).

Як установлено судом, згідно записів трудової книжки колгоспника від 01 липня 1982 року позивач з 1977 по 1978 роки та з 1982 по 1984 роки працював в колгоспі «Волна революції» та в період з 20 березня 1990 року по 08 листопада 1990 року працював на посаді шофера у колгоспі «Красноє знамя».

Суд звертає увагу на те, що записи в трудовій книжці відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять дату прийому та звільнення з роботи, відбиток печаток підприємства при прийнятті та звільненні з роботи.

Суд уважає помилковими доводи пенсійного органу про необхідність надання уточнюючої довідки про відпрацьовані трудодні, оскільки трудова книжки колгоспника містить відомості про кількість таких відпрацьованих трудових днів в період з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки.

Період роботи в колгоспі «Маяк» з 1985 року по 1987 рік стверджується архівною довідкою Колківської селищної ради Луцького району Волинської області від 21 липня 2021 року №139/10-08, в якій також зазначено у тому числі кількість відпрацьованих позивачем трудоднів (арк. спр. 16, 78).

Суд відхиляє доводи відповідача 2 про те, що прізвище зазначене у вказаній архівній довідці не відповідає паспортним даним заявника, оскільки рішенням Ківерцівського районного суду від 18 серпня 2021 року у справі №158/2078/21 встановлено факт належності ОСОБА_1 архівної довідки від 21 липня 2021 року №139/10-08 трудового архіву Колківської селищної ради Луцького району по документах колгоспу «Маяк» с. Рудники Маневицького району з інформацією про роботу ОСОБА_1 (арк. спр. 17-18).

Також довідкою Луцької автомобільної школи від 02 вересня 2021 року №104 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ (на даний час Луцька автомобільна школа ТСОУ) на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів) за направленням військомату з 29 січня 1979 року по 07 липня 1979 року (арк. спр. 10, 77).

Пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» передбачає, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

За змістом абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

На думку суду, відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказані висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17, від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року справі №127/9055/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі з 1977 по 1978 роки, та з 1982 по 1984 роки; період навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки; період роботи в колгоспі з 1985 по 1987 роки (арк. спр. 9).

З урахуванням того, що зазначений період роботи не був зарахований до страхового стажу позивача згідно із рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 18 листопада 2021 року №41 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що правильним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення, а не дій щодо незарахування періодів роботи до його страхового стажу.

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 18 листопада 2021 року №41 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області (територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача, до якого він звертався із заявою про призначення пенсії) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі «Волна революції» з 1977 по 1978 роки та з 1982 по 1984 роки;,навчання з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів); роботи в колгоспі «Маяк» село Рудники Маневицького району з 1985 по 1987 роки; роботи в колгоспі «Красноє знамя» село Вязовка, Чорноярського району Астраханської області з 20 березня по 08 листопада 1990 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області (яким винесено рішення про відмову у призначенні пенсії) необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 28 грудня 2020 року №0.0..1 (арк. спр. 7) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 22).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, ідентифікаційний код юридичної особи) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18 листопада 2021 року №41 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі «Волна революції» з 1977 по 1978 роки та з 1982 по 1984 роки, навчання в Луцькій автомобільній школі ДТСААФ на курсах водіїв автотранспортних засобів категорії «С» (шоферів дизелістів) з 29 січня 1979 по 07 липня 1979 роки, роботи в колгоспі «Маяк» з 1985 по 1987 роки; роботи в колгоспі «Красноє знамя» в період з 20 березня по 08 листопада 1990 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2022 року.