Справа № 500/9092/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/9092/21

08 квітня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №901 від 14.01.2021,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №901 від 14.01.2021.

Ухвалою від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 04 січня 2022 року о 11:30 год.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відкладено розгляд справи на 12 січня 2022 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 12.01.2022 відкладено розгляд справи на 24.01.2022 на 14:00 год.

Представник відповідача 14.01.2022 подав на адресу суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку із пропуском позивачем тримісячного строку звернення до суду із позовом про оскарження податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою суду від 22.02.2022, проголошеною в судовому засіданні, залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, відкладено розгляд справи, в тому числі, розгляд клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на 11:00 год 11.03.2022.

В судове засідання, призначене 11.03.2022 сторони не прибули, про час дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін у розписках про вручення повістки, які містяться в матеріалах справи.

Від позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом або клопотання про продовження строку для подання такого клопотання на адресу суду станом на 11.03.2022 засобами поштового чи електронного зв`язку не надходило. Також, позивач не повідомив суд причини неможливості прибуття в судове засідання 11.03.2022.

Представник відповідача подала 11.03.2022 клопотання, в якому просить проводити розгляд клопотання про залишення без розгляду в порядку письмового провадження без участі представника відповідача в зв`язку із введенням воєнного стану на території України, також просить суд залишити без розгляду позовну заяву в даній справі.

Ухвалою суду від 12.03.2022 постановлено:

- відкласти розгляд справи №500/9092/21,

- позивачу (представнику) до 25.03.2022 повідомити суд засобами електронного або поштового зв`язку про причини неподання клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду у встановлений судом строк (до 11.03.2022). У разі обґрунтованих підстав пропуску вказаного строку позивач вправі подати клопотання про його продовження.

Ухвалу суду від 12.03.2022 надіслано на електронну адресу представника позивача 22.03.2022 та повідомлено представника відповідача телефонограмою від 11.03.2022.

Станом на 08.04.2022 документів на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 22.02.2022 на адресу суду (в тому числі, ні на електронну, ні на поштову) від позивача не надходило, як і жодних клопотань та заяв про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо формально послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано до суду в межах строку звернення до адмiнiстративного суду, встановленого цим Кодексом або iншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, вказана норма містить приписи щодо наявності різних строків давності (як 1095 днів, так і 2555 днів у певних правовідносинах).

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому, не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Оскільки, норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців.

Наведений висновок узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст. 245 КАС України).

Судом встановлено, що позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №901 від 14.01.2021 Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Разом з тим, позовну заяву позивачем подано до суду 10.12.2022, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 направлене Головним управлінням ДПС в Тернопільській області оскаржуване податкове повідомлення-рішення №901 від 14.01.2021 та отримане позивачем 14.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення направлене за адресою місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними з ЄДР, які містяться в матеріалах справи (аркуш справи 18-19).

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надісланi за адресою (мiсцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто врученi платнику податків (його представнику).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про направлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за вказаною позивачем особисто в облікових даних адресою його місцезнаходження. Отже, документи вважаються належним чином врученими.

З матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів судом не встановлено, позивачем не надано суду клопотання із доказами поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин.

Суд враховує введення в Україні воєнного стану, разом з тим, на території області (місцезнаходження суду та учасників справи) не ведуться бойові дії, а тому немає перешкод для учасників справи належним чином користуватись наданими їм процесуальними правами, в тому числі шляхом використання інших альтернативних способів направлення до суду заяв по суті справи чи процесуальних заяв (пошта, електронна пошта, електронний суд і таке інше).

За нормами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8. ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 240, 241, 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №901 від 14.01.2021 залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003; ).

Суддя Баб`юк П.М.