Справа № 340/26/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/26/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) без повідомленням (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Пахомову Дарину Миколаївну, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною відмову Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 01.09.2021 р. у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , яка оформлена у вигляді рішення про відмову в призначенні пенсії №77 від 01.09.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області: з 27 серпня 2021 року призначити, ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області: з 27 серпня 2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням Рішення Конституційного суду № 1 -5/2018(746/15) від 23 січня 2020 р.№1-р/2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на момент звернення за призначенням пенсії він досяг віку 50 років та мав загальний страховий та пільговий стаж, а тому звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умова. Проте ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовлено у призначенні пенсії рішенням №77 від 01.09.2021 року, з огляду на те, що до пільгового стажу не було враховано періоди з 15.09.1989 по 27.11.1989, з 12.09.1989 по 27.11.1989 та з 03.12.2010 по 03.02.2015 через відсутність довідок про підтвердження пільгового стажу. Представник позивача зазначає, що єдиним документом на підставі якого обраховують страховий стаж це є трудова книжка позивача, у якій наявні усі необхідні записи, які підтверджуються наявність пільгового стажу.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач 1) подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Оскільки позивачем не було долучено до заяви про призначення пенсії уточнюючих довідок стосовно наявності пільгового стажу за періоди з 15.03.1989 по 15.07.1989, з 12.09.1989 по 27.11.1989 та з 03.02.2010 по 03.02.2015, а тому їх не було враховано. При цьому наголошує, що трудова книжка підтверджує загальний трудовий стаж і ніяким чином не визначає право на пенсію на пільгових умовах.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області (надалі відповідач 2) подано відзив на позов, яким позовні вимоги не визнаються, з огляду на те, що період роботи позивача з 15.03.1989 по 15.07.1989 за посадою учня електрослюсаря з ремонту обладнання у Східному гірничо-збагачувальному комбінаті Інгульське рудоуправління не був зарахований, оскільки посада не передбачена Списком №1. А періоди роботи з 12.09.1989 по 27.11.1989 та з 03.02.2010 по 03.02.2015 не враховані до пільгового стажу, оскільки відсутні довідки уточнюючі пільговий характер робіт згідно вимог затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 ''Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки за відповідних записів''. При цьому, відповідачем 2 наголошено на тому, що Верховний Суд у постанові від 04.03.2020 року у справі 155/1180/17 дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи періодів роботи зазначених у трудовій книжці, яка не оформлена в установленому порядку. Так в трудовій книжці містяться позивача відомості лише про прийняття та звільнення з роботи, які б уточнювали пільговий характер роботи відсутні.

Представник позивача подала відповідь на відзив відповідача 1.

Рух справи:

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) відповідачу встановлено строк на подачу відзиву.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження), дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 27.08.2021 року про призначення пенсії (а.с.41-44).

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 01.09.2021 року №77 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком №1 через відсутність необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховані періоди з 15.03.1989 по 15.07.1989, з 12.07.1989 по 27.11.1989 та з 03.02.2010 по 03.02.2015, оскільки відсутні довідки про підтвердження пільгового стажу згідно вимог затвердженої Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 ''Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів'' (надалі спірне рішення, а.с.63).

Отже правомірність та законність спірного рішення є предметом даного спору, який передано на вирішення адміністративного суду.

На час вирішення питання про призначення позивачу пенсії йому виповнилось 50 років.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За приписами статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом ''а'' статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що ''пенсія за віком'' - це свого роду ''державний депозит'' (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Суд вважає, що зазначений правовий висновок необхідно розповсюдити також і на ''пенсії за віком на пільгових умовах''.

Спірним рішенням не було враховано до пільгового стажу три періоди.

Представник позивача у позові зазначила про те, що позивач у період з 01.09.1986 року по 09.06.1990 року позивач навчався у Жовтоводському промисловому технікумі, що підтверджується дипломом НОМЕР_1 , кваліфікація гірничий технік електромеханік по спеціальності гірнича електромеханіка. А тому, періоди роботи з 15.03.1989 по 15.07.1989 (3 місяці 31 день) учнем електрослюсарем з ремонту обладнання у Східному гірничо-збагачувальному комбінаті Інгульського рудоуправління та з 12.09.1989 по 27.11.1989 (2 місяці 16 днів) проходження технологічної практики підземним електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання шахти у Східному гірничо-збагачувальному комбінаті Інгульського рудоуправління підлягають зарахуванню до пільгового періоду.

Такі доводи представника позивача суд оцінює критично, з огляду на таке.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні наступні записи:

№1. 15.03.1989 - прийнятий на шахту підземним учнем електрослюсаря по ремонту обладнання на період проходження виробничої практики, наказ №42 к/с від 13.03.85 р.;

№2. 22.04.1898 - звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики, п.2 ст.36 КЗпП УРСР, наказ №93 к/с від 21.03.89;

№3. 12.09.1989 - прийнятий для проходження технологічної практики підземним електрослюсарем черговим і по ремонту обладнання шахти №1 по 4 розряду, наказ 404 к/с від11.09.89;

№4. 27.11.1989 - звільнений за сласним бажанням за ст.38 КЗпП УРСР, наказ 481 к/с від 22.11.98.

№5. 01.09.86 по 09.06.1990 - навчання у Жовтоводському промисловому технікумі, диплом НОМЕР_1 ;

№6.10.08.1990 - прийняти в КСП ім. Леніна Петрівського району Кіровоградської області електриком, наказ №8 від 10.08.1990.

Отже, як свідчать записи у трудовій книжці 1 - 4 зроблені у період навчання позивачем, а відтак період проходження виробничої та технологічної практики охоплюється періодом навчання позивача.

Відповідно до приписів пп. "з" п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року (далі - Положення №590) крім роботи в якості робочого або службовця, в загальний стаж роботи зараховується період навчання в училищах та школа системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) та в інших училищах, школах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації і по перекваліфікації.

Пунктом 109 Положення №590 визначено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та по інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (пп. "а" та "б" п. 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (пп. "в" п. 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду. Період, вказаний в пп. "з" прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про професійну-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналізуючи вказані норми суд зазначає про те, що період навчання може бути зарахований до пільгового стажу робіт/посад, які слідували після закінчення навчання. Тобто робота/посада, на яку було прийнято особу вже після закінчення навчання, має перебувати у переліку посад та робіт Списку №1.

Огляд трудової книжки позивача свідчить проте, що записи 1 - 4 зроблені у межах навчання, а відтак могли б бути зараховані до пільгового стажу, у разі, якщо після закінчення навчання позивач був працевлаштований на роботу на набутою процесією, на посаді, яка відповідає Списку №1. Натомість, після закінчення навчання та отримання диплому у 1990 році позивач був працевлаштований до КСП ім. Леніна за професією електрик, яка не відноситься до посад та робіт за Списком №1. Отже, період навчання, а саме проходження виробничої та технологічної практики (з 15.03.1989 по 22.04.1989 та з 12.09.1989 по 27.11.1989) не може бути автоматично зарахований до пільгового стажу за Списком №1, з огляду на те, що після отримання освіти позивач не був працевлаштований за роботою/посадою, яка відноситься до Списку №1.

Аналізуючи підстави, викладені у спірному рішення, а саме відсутність уточнюючої довідки стосовно підтвердження роботи повний робочий день на посаді за Списком №1 у період з 15.03.1989 по 22.04.1989 та з 12.09.1989 по 27.11.1989, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з аналізу зазначених норм вбачається, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, визначені пунктом 3 Порядку №637.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 затверджений Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в який дає право на державну пенсію на пільговим умовах та пільгових розмірах (надалі Постанова №1173).

Згідно пункту 2 Постанови №1173 до Списку №1 відносяться визначено, що усі робочі, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, у геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також усі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників та службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо)).

Згідно шифру видів робіт за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах « 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Частиною 1 статті 14 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

У пункті 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої Державним комітетом СРСР праці та соціальним питанням від 20.06.1974 року №162 зазначено, що період роботи вказаних студентів, які вчаться, аспірантів та клінічних ординаторів студентських загонів, при проходженні виробничої практики і при виконанні науково-винахідницької госпдоговірної тематики підтверджується відповідною довідкою із вказівкою спеціальності, кваліфікації і посади та часу роботи. На виконання цих довідок навчальні заклади забезпечуються занесення у трудові книжки студентів, які навчаються, аспірантів та клінічних ординаторів дані про роботу згідно отриманих даним. Довідки зберігаються в особових справа вказаних осіб як документи суворої звітності.

Тобто, у трудовій книжці мали б бути уточнюючи записи про тривалість роботи при проходженні виробничої та технологічної практики.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що необхідної умовою для зарахування до пільгового стажу є робота повний робочий день на посаді, яка відноситься до Списку №1. Зокрема, у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17 та від 12.12.2019 у справі № 423/405/17 Верховний Суд зазначив наступне: «...посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом».

Натомість із змісту записів трудової книжки позивача, з огляду на те, що у спірних періодах позивач проходив виробничу та технологічну практику під час його навчання у технікумі та за відсутності конкретизації про те, що ця практика відбувалась повний робочий день, без уточнюючої довідки неможливо зарахувати вказані періоди проходження практики до пільгового періоду. Тобто, записи в трудовій книжки мають розкривати повну інформацію, натомість у записах трудової книжки позивача відсутні посилання на те, що позивач виконував роботи протягом повного робочого дня.

Позивачем у позові взагалі не наведено даних неможливості отримання уточнюючої довідки в шахті, оскільки наразі, існує вказана шахта працює та має правонаступника.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (зі змінами) - (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місце роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стансу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стансу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; результати атестації відповідної посади, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для підтвердження трудового стансу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено форму довідки для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383), пунктом 3 якого визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків подаються: трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи; виписка із наказу по підприємству про проведення атестації відповідного робочого місця, уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Отже, підтвердження робочого часу позивача у період проходження ним технологічної та виробничої практики під час навчання за посадою та видом робіт, які визначені Списком №1, як на думку суду, може бути підтверджено уточнюючою довідкою. Отримавши спірне рішення, позивач мав право протягом 3-х місяців отримати уточнюючі довідки та звернутись до відповідача, проте вказаного не відбулось, а відтак суд не вбачає підстав для визнання протиправним спірного рішення з підстав не зарахування до пільгового стажу періоди проходження виробничої та технологічної практики з 15.03.1989 по 22.04.1989 та з 12.09.1989 по 07.11.1989.

Спірним рішенням до пільгового стажу не був зарахований також період з 03.02.2010 по 03.02.2015 з підстав відсутності уточнюючої довідки.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні наступні записи:

21. 03.12.2010 - прийнятий по переводу з ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Петрівського кар`єру енергетиком дільниці у кар`єрі на дільницю №5 по технічному обслуговуванню та ремонту ліній електропередач у кар`єрі у ВПСУ №453 з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1, наказ 402-к від 03.12.2010.

При цьому, у пунктах 18-19 записів трудової книжки позивача містяться дані про проведення атестації робочого місця по професії, за якій працював позивач, з підтвердженням право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Водночас, суд зазначає, що у спірному рішенні відповідач 2 помилково вказав календарну дата початку роботи, а саме: "03.02.2010", оскільки, як свідчить запис у трудовій книжці, вірною є дата "03.12.2010". На вказану помилку не звернуто увагу і представником позивача, оскільки по змісту усього позову вказується помилкова дата "03.02.2010".

Не є спірним те, що посада, за якою працював позивач у період з 03.12.2010 по 03.02.2015 відноситься до Списку №1, а відтак, суд вважає, що запис у трудовій книжці містить достатньо інформації для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу.

Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383), пунктом 3 якого визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Аналіз нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача за посадою з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком 1 підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

А відтак спірне рішення містить помилковий висновок в частині відмови у зарахування до пільгового стажу, період роботи (не навчання) з 03.12.2010 по 03.02.2015, оскільки цей період належить зарахувати до пільгового стажу.

Другою позовною вимогою вказано про зобов`язання відповідача 2 призначити, ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, для призначення пільгової пенсії необхідна наявність пільгового стажу не менше 10 років. У спірному рішенні вказано про наявність пільгового стажу у позивача 5 років 6 місяців. Період роботи позивача з 03.12.2010 по 03.02.2015 року, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу, складає 4 роки 2 місяці, що сумарно складає 9 років 8 місяців, що є меншим ніж 10 років, а відтак незважаючи на наявність помилкових висновків відповідача 2 стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду з 03.12.2010 по 03.02.2015 не впливає на суть спірного рішення, яким було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Враховуючи відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах також слід відмовити. При цьому суд зауважує, що зобов`язання відповідача 2 зарахувати до пільгового стажу з 03.12.2010 по 03.02.2015 року не призведе до відновлення порушеного права на призначення пільгової пенсії, а відтак не може бути самостійним способом відновлення порушеного права.

Отже, незважаючи на висновок суду, щодо помилковості не включення до пільгового стажу періоду роботи позивача з 03.12.2010 по 03.02.2015, що за своєю суттю не впливає на зміст спірного рішення, яким відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що отримання уточнюючих довідок та підтвердження пільгового стажу під час проходження виробничої та технологічної практики з 15.03.1989 по 22.04.1989 та з 12.09.1989 по 27.11.1989, надасть позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Позовна вимога, яка спрямована до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах є похідною позовною вимогою від позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах, позовна вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію також не підлягає задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук