Справа № 169/150/22
Суддя: Тітівалов Р. К.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/150/22
Провадження № 2-а/169/13/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

11 квітня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, інспектора ВРПП Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Левчука Дмитра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області), інспектора ВРПП Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Левчука Д.В. (далі інспектор Левчук Д.В.) про скасування постанови серії БАВ № 529905 від 18 серпня 2021 року, якою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позов мотивований тим, що 18 серпня 2021 року о 20 годині 10 хвилин він керував автомобілем Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням Ковель-Городилець Волинської області, де був зупинений працівниками поліції та щодо нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за те, що він перетнув суцільну лінію розмітки та здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги пунктів 8.5.1, 14.6 Правил дорожнього руху. Вказуючи, що жодного правопорушення він не вчиняв, постанова серії БАВ № 529905 від 18 серпня 2021 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства, без з`ясування обставин справи, без будь-яких доказів його вини, про складання вказаної постанови йому не було відомо, а її копію він отримав під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 18 лютого 2022 року, просив поновити строк для звернення до суду та скасувати постанову серії БАВ № 529905 від 18 серпня 2021 року.

Ухвалою судді Турійського районного суду Волинської області від 01 березня 2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому, як зазначено в ухвалі, підставою для поновлення пропущеного строку стало те, що позивач дізнався про наявність оскаржуваної постанови 18 лютого 2022 року у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження.

Відповідач ГУНП у Волинській області надав пояснення на адміністративний позов, у якому вказав, що 18 серпня 2021 року щодо позивача ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення, зміст якої оголошено позивачу одразу після її складення та запропоновано отримати її копію, на що той відмовився. Копія постанови надіслана позивачу поштою. Таким чином позивачу було відомо про наявність оскаржуваної постанови в день її винесення 18 серпня 2021 року, а строк звернення до суду пропущено ним без поважних причин (а. с. 31-32).

У судове засідання позивач не з`явився, 15 березня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити і розглядати справу за його відсутності (а. с. 30).

Представник відповідача ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився, 11 квітня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 і розглядати справу без його участі (а. с. 36).

Відповідач інспектор Левчук Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 28 на звороті), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов і клопотань не подавав.

Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не з`явилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що постановою від 18 серпня 2021 року серії БАВ № 529905 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором Левчуком Д.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами першою та другою статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до частини другої статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови 18 серпня 2021 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням Ковель-Городилець Волинської області, перетнув суцільну лінію розмітки та здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги пунктів 8.5.1, 14.6 Правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Разом із тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 444/2499/19 зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Судом встановлено, що відповідно до відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який надав відповідач ГУНП у Волинській області, зміст оскаржуваної постанови поліцейським оголошено позивачу ОСОБА_1 відразу після її складення 18 серпня 2021 року та запропоновано отримати її копію, на що ОСОБА_1 відмовився.

Тобто, саме з 18 серпня 2021 року, коли позивач дізнався про винесення щодо нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки така виносилась за його участю та була йому оголошена, у позивача ОСОБА_1 почався перебіг 10-ти денного строку на звернення до суду для оскарження вказаної постанови, який закінчився 28 серпня 2021 року.

Однак, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови серії БАВ № 529905 від 18 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення лише 24 лютого 2022 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 289 КУпАП.

Доводи позивача про те, що про складання вказаної постанови йому не було відомо, а її копію він отримав під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 18 лютого 2022 року, які суддя взяв до уваги при постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01 березня 2022 року, якою поновив позивачу ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду, не відповідають дійсності та спростовуються вищевказаним відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду, а його доводи про те, що про складання оскарженої постанови від 18 серпня 2021 року йому не було відомо і її копію він отримав під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 18 лютого 2022 року, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Аналіз наведених обставин та доказів в їх сукупності дає підстави для висновку, що позивач пропустив визначений статтею 286 КАС України строк на подання позовної заяви щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, а інші підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, відсутні, то суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись статями 123, 248, 256, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, інспектора ВРПП Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Левчука Дмитра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено 11 квітня 2022 року.

Головуючий