Справа № 160/12803/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/12803/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (м. Дніпро, суддя Верба І.О.) у справі № 160/12803/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії від 17.06.2021 N 66;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 28.02.2020 №18-7вих.20 про заробітну плату, у розмірі 90 % з 13.12.2019 на підставі частин 2, 3, 4, 13 та 20 (в редакції згідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 N 7-р (II)/2019) статті 86 Закону України "Про прокуратуру", без обмеження максимального розміру пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії від 17.06.2021 №66 в частині застосування 60 % розміру заробітку при обчисленні розміру пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок пенсії з 13.12.2019 у розмірі 90 % від розміру середньомісячного заробітку, визначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 28.02.2020 №18-7вих.20.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на перерахунок пенсії виходячи із 90 % від суми місячної заробітної плати працівника, який працює на відповідній посаді, а вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що вимога про перерахунок розміру пенсії позивача на підставі частини вісімнадцятої статі 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії та визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки ця норма ще з 01.01.2015 є нечинною, а тому, слід керуватись діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.

З цих підставі, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався, відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду не подав.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що позивачу з 27.05.2016 призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91 №1789-XI на виконання постанови суду від 07.06.2016 у справі №804/3087/16.

Відповідачем прийнято рішення від 17.06.2021 №66, яким на виконання рішення суду від 03.03.2021 у справі №160/9299/20 з 13.12.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 % - основний розмір пенсії від середнього заробітку 28621,60 грн. визначено максимальний розмір пенсії: з 13.12.2019 - 16380 грн., з 01.07.2020 - 17120 грн., з 01.12.2020 - 17690 грн., з 01.07.2021 - 18540 грн., з 01.12.2021 - 19340 грн.

Звернення позивача, яке надійшло на веб-портал Пенсійного фонду України (ВЕБ-04001-Ф-С-21-047039 від 21.05.2021) з питання виконання рішення суду, розглянуто ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та листом від 18.06.2021 №30053-14910/Б-01/8-0400/21 повідомлено:

- ви перебуваєте на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримуєте пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014

№ 1697-VII;

- рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі №160/9299/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі ч. 2, 3, 4, 13 та ч. 20 (в редакції згідно рішення Конституційного суду України N 7-р (II)/201 від 13.12.2019) ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 28.02.2020 за №18-7вих.20 з 13.12.2019, з урахуванням раніше виплаченого;

- на виконання вищезазначеного рішення суду, яке набрало законної сили 05.04.2021, Вам проведено перерахунок з 13.12.2019 відповідно довідки від 28.02.2020 №18-7вих.20;

- відповідно до статті 86 зазначеного Закону пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Перерахунок пенсії проводиться в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- за результатами перерахунку розмір пенсії визначений на підставі довідки від 28.02.2020 за №18-7вих.20 з 13.12.2019 складає 28621,60 грн (47702,66 грн х 60 %). Розмір пенсії до виплати, з урахування обмежень максимального розміру пенсії становить: з 13.12.2019 - 16380 грн. з 01.07.2020 - 17120 грн. з 01.12.2020 - 17690 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно із частиною першою статті 50-1 Закону №1789-XII та частиною другою статті 86 Закону №1697-VII розмір пенсії у відсотках визначається у момент її призначення і не підлягає перегляду під час проведення перерахунку, а тому позивач має право на перерахунок пенсії виходячи із 90 % від суми місячної заробітної плати працівника, який працює на відповідній посаді, адже пенсія позивачу була призначена саме із такого відсоткового розміру.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України від 05.11.199 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі Закон №1789-ХІІ), крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом

№ 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

В свою чергу, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону

№ 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах сформував Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20, відступивши від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі

№ 580/5238/20.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що на час перерахунку відповідачем пенсії позивача, стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII, у частині перерахунку пенсії, втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача про перерахунок пенсії позивача від 17.06.2021 №66 в частині застосування 60 % розміру заробітку при обчисленні розміру пенсії є правомірним. Відтак, висновок суду першої інстанції, що розмір пенсії позивача у відсотках визначено у момент її призначення і ці відсотки не підлягають перегляду під час проведення перерахунку, є помилковим.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 139 КАС України).

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню в частині задоволених позовних вимог. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 160/12803/21 - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії від 17.06.2021 №66 в частині застосування 60 % розміру заробітку при обчисленні розміру пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок пенсії з 13.12.2019 у розмірі 90 % від розміру середньомісячного заробітку, визначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 28.02.2020 №18-7вих.20 та у задоволені позову в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко