Справа № 160/8192/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2022 року Справа №160/8192/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 13.07.2021 у справі №160/8192/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в місті Кривому Розі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі №160/8192/21 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021) позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Городоцького, 13, м. Київ, 01001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство "Державний експертно-імпортний банк України" (вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03150, ) в особі філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в місті Кривому Розі (пр. Поштовий, 37, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, 50000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни щодо надання ОСОБА_1 можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №58294093.

Зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинську Оксану Миколаївну надати ОСОБА_1 доступ до матеріалів виконавчого провадження № 58294093, зокрема, забезпечити можливість ознайомлення ОСОБА_1 або його представника у паперовій формі з матеріалами виконавчого провадження № 58294093 та матеріалами виконавчих проваджень № 50370648, № 53879468, № 54007010, об`єднаних у виконавче провадження № 58294093, а також надати ОСОБА_1 або його представнику ідентифікатори доступу для ознайомлення в електронній формі з матеріалами виконавчого провадження № 58294093 та матеріалами виконавчих проваджень №50370648, № 53879468, №54007010, об`єднаних у виконавче провадження № 58294093, через Автоматизовану систему виконавчих проваджень на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 28.03.2022 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 13.07.2021 у справі №160/8192/21.

Позивач просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення по справі з належними доказами виконання та провести розгляд поданого звіту на виконання рішення суду у справі №160/8192/21.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що на дату звернення із заявою до суду, рішення суду у даній справі державним виконавцем не виконано.

При вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд також враховує наступні правові норми.

Особливості судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, аналіз статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень - відповідача подати звіт про виконання судового рішення є однією із форм судового контролю за виконанням ухваленого судового рішення та може бути застосовано судом під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, надати звіт про виконання судового рішення, після його надходження - розгляду поданого звіту, а за наслідками розгляду поданого звіту або в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту або накладенням штрафу на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 31.07.2018 р. у справі №235/7638/16-а.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження . Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України Про виконавче провадження врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

У відповідності до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року по справі №160/8192/21 набрало законної сили 24.11.2021 року.

За заявою позивача від 28.12.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання рішення видані виконавчі листи по справі №160/8192/21 зі строком пред`явлення до виконання до 24.11.2024 (включно).

Відповідно до положень ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" .

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, заходи примусового виконання рішень здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Натомість, як вбачається з матеріалів справи позивач не пред`являв виконавчі листи до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд не знаходить достатніх підстав на час розгляду клопотання для встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 по справі №160/8192/21 шляхом зобов`язання Міністерства юстиції України подати звіт про його виконання.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 13.07.2021 у справі №160/8192/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії Акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в місті Кривому Розі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії-відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя О.В. Врона