Справа № 300/1197/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2022 р. справа № 300/1197/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді
за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.
представника позивача Бортника Р.Б.,
представника відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій головного державного виконавця Іваночка В.Ю. щодо винесення постанови від 15.02.2022 ВП №67596294 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 гривень, -
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, боржник, орган пенсійного фонду, Управління) звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі по тексту також відповідача, державна виконавча служба, орган державної виконавчої служби, державний виконавець) про визнання протиправними дій головного державного виконавця Іваночка В.Ю. щодо винесення постанови від 15.02.2022 ВП №67596294 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночка В.Ю. перебуває виконавче провадження №67596294 по виконавчому листу №0940/2224/18, виданого 22.09.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом. В межах вказаного виконавчого документа зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (надалі по тексту також стягувач, ОСОБА_1 ) в розмірі 85% сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум. Під час виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області постанову про накладення штрафу в сумі 5 100,00 гривень за невиконання боржником без поважних причин коментованого рішення суду.
Позивач зазначає, що рішення суду ним виконано в добровільному порядку та в межах повноважень покладених на органи пенсійного фонду до відкриття виконавчого провадження, свідченням чого є розрахунок на доплату від 24.12.2020 та протоколом про перерахунок пенсії з 24.12.2020. Так, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення суду №0940/2224/18 проведено перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 85% сум грошового забезпечення, якому пенсія призначена за правилами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII).
Доплату стягувачу за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 в сумі 16 253,32 гривень виплачено 17.03.2021.
Разом з тим, після розрахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду №300/2224/18 в розмірі 85% сум грошового забезпечення за іншим рішенням суду у справі №300/489/21 позивачем з 01.09.2021 проведено черговий перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зокрема, без обмеження пенсії її максимальним розміром.
Відповідач стверджує, що так як станом на січень 2018 року (місяць, з якого мало місце перерахунок пенсії з 85% до 70%, що був спірний у справі №0940/2224/18) і серпень 2021 року (місяць, в якому проведено перерахунок пенсії за судовим рішенням у справі №300/489/21) положеннями Закону №2262-XII основний розмір пенсії колишніх військовослужбовців Збройних Сил України не міг перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення.
При виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21 органом пенсійного забезпечення у відповідності до статті 13 Закону №2262-XII здійснено наступний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 70% розміру грошового забезпечення, оскільки відбулися фактичні зміну у пенсійній справі стягувача і відповідно правовому регулюванні даних відносин.
Орган пенсійного фонду наполягає на тому, що виконання саме рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 мало місце до дня (22.11.2021) винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №67596294. Відтак, за аргументами позивача, не мало місце невиконання рішення суду, а відповідач не врахував зміну обставин у пенсійній справі ОСОБА_1 і спірних правовідносин в частині наступного перерахунку пенсії останнього.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків (а.с.20-21).
Позивач у межах встановленого строку недоліки позовної заяви усунув (а.с.26, 29-32), відтак, ухвалою суду від 22.03.2022 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями розгляду, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України), судовий розгляд справи призначено на 04.04.2022 о 10:15 год. (а.с.34-35).
04.04.2022 позивач подав додаткові письмові пояснення і окремі документи, протоколи перерахунку пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 (а.с.47-57).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на адміністративний позов №67596294 від 01.04.2022, який разом із копіями матеріалів виконавчого провадження №67596294 надійшов в суд 04.04.2022 (а.с.57-94).
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог орган державної виконавчої служби зазначає, що 22.11.2021 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67596294 з примусового виконання рішення суду №0940/2224/18 від 21.12.2018. При виконанні коментованого рішення суду державному виконавцю стали відомі наступні обставини, зокрема, ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років в розмірі 85% від грошового забезпечення і в такому розмірі виплачувалася стягувачу до 31.12.2017. З 01.01.2018 боржником на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103, постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103) проведено перерахунок пенсії, під час якого зменшено відсотковий розмір пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення. Надалі рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. На виконання вказаного рішення суду боржником в квітні 2019 року здійснений такий перерахунок у розмірі 85% суми грошового забезпечення стягувача. У вказаному розмірі виплата проводилася до 31.08.2021. Однак, з 01.09.2021 боржник при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21 без наявних на те підстав припинив виконання рішення суду у справі №0904/2224/18 та зменшив основний розмір пенсії з 85% до 70% розміру грошового забезпечення. При цьому, за аргументами відповідача, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021, на виконання якого позивачем з 01.09.2021 здійснено черговий перерахунок пенсії стягувача, жодним чином не передбачено зміну відсоткового розміру пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення, а вказане рішення стосувалося виплати перерахованої пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром.
Отже, як вважає, орган державної виконавчої служби, боржник до відкриття провадження у справі не виконав рішення суду у справі №0904/2224/18 у зв`язку із чим був оштрафований оскаржуваною постановою державного виконавця.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи із змісту адміністративного позову і додаткових письмових пояснень.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.60).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 1 і 2 статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України). На підставі вказаного судом розглянуто справи без участі представника відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви органу пенсійного фонду, відзиву на адміністративний позов державного виконавця, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум (а.с.64).

Коментоване рішення набрало законної сили 22.02.2019.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночко В.Ю. 22.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67596294 з виконання виконавчого листа №0940/2224/18, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 22.09.2020 (а.с.76-77).

Згідно зі змістом пункту 2 коментованої постанови, скерованої органу пенсійного забезпечення (а.с.75), старшим державним виконавцем доведено до відома боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом за №0900-0802-5/47110 від 10.12.2021 довело до відома старшого державного виконавця, що після набрання законної сили рішення суду у справі №0940/2224/18 від 21.12.2018 боржником 28.02.2019 проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Доплату за судовим рішенням за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 в сумі 16 253,32 гривень виплачено 17.03.2021.

Орган пенсійного забезпечення наголосив на тому, що фактично виконавче провадження №67596294 з виконання виконавчого листа №0940/2224/18, виданого судом 22.09.2020, відкрито 22.11.2021, після того як ОСОБА_1 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, здійснено перерахунок пенсії та забезпечено її виплату.

У зв`язку із вказаним позивач просив на підставі частини 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.84-86).

На підтвердження своїх доводів боржник подав протокол перерахунку за пенсійною справою стягувача №ХД18340-Міноборони, оформленого органом пенсійного забезпечення в березні 2019 року, за змістом якого основний розмір пенсії ОСОБА_1 визначений виходячи із 85% розміру грошового забезпечення (а.с.87), а також розрахунок на доплату (виплату) за період з січня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 16 253,32 гривень (а.с.88).

Серед матеріалів виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_1 до державного виконавця від 03.01.2022, в якому стягувач вказує про маніпулятивність тверджень боржника, які не відповідають обставинам провадження.

Зокрема, ОСОБА_1 повідомив, що йому з 01.09.2005 призначена пенсія за вислугу років в розмірі 85% від грошового забезпечення і в такому розмірі виплачувалася стягувачу до 31.12.2017. З 01.01.2018 боржником на виконання Постанови №103 проведено перерахунок пенсії, під час якого зменшено відсотковий розмір пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення. Надалі рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату останньої в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. На виконання вказаного рішення суду боржником в квітні 2019 року здійснений такий перерахунок у розмірі 85% суми грошового забезпечення стягувача. У вказаному розмірі виплата проводилася до 31.08.2021. Однак, з 01.09.2021 боржник при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21 без наявних на те підстав припинив виконання рішення суду у справі №0904/2224/18 та зменшив основний розмір пенсії з 85% до 70% значення грошового забезпечення. При цьому, за доводами стягувача, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021, на виконання якого боржником з 01.09.2021 здійснено черговий перерахунок пенсії стягувача, жодним чином не передбачено зміну відсоткового розміру пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення, а вказане рішення стосувалося виплати перерахованої пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром.

Як висновок, стягувач підсумував у такому листі наступне: 1) пенсія за вислугу років призначена довічно з 01.09.2005 в розмірі 85% від грошового забезпечення; 2) право на збереження розміру пенсії у 85% від грошового забезпечення під час перерахунку пенсії встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018/ по справі №0940/2224/18, тому не потребує доказуванню; 3) вказане право в загальному підтверджено рішенням Верховного Суду від 04.02.2019 по зразкові справі №240/5401/18; 4) підстави для припинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018/ по справі №0940/2224/18 відсутні; 5) припинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018/ по справі №0940/2224/18 і зменшення відсоткового значення розміру пенсії, відповідно до вказаного рішення суду та Верховного Суду, є безпідставним.

Стягувач просив здійснити заходи із примусового виконання рішення суду (а.с.89-91).

До вказаного звернення ОСОБА_1 додав протокол за пенсійною справою ХД-18340 (Міноборони) від 31.12.2017, згідно якого основний розмір його пенсії обчислений із 85% грошового забезпечення (а.с.93), а також протокол у вказаній пенсійній справі від 01.09.2021, в якому такий відсоток визначений в значенні 70% (а.с.94).

Вважаючи, що "рішення суду не виконано фактично" державним виконавцем 15.02.2022 у виконавчому провадженні №67596294 винесено постанову накладення на боржника (Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 гривень (а.с.8-9).

Позивач як боржник у виконавчому провадженні ВП №67596294 звернувся з цим позовом до суду за захистом порушеного права, вважаючи, що у спірному випадку не мало місце фактичне не виконання рішення суду.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII, перевіряє виконання рішення боржником (частина 1 статті 63 Закону №1404-VIII).

Як визначено частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами частини 1 статті 75 Закону №1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

В першу чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що виносячи оскаржувану постанову від 15.02.2022 державний виконавець визначив єдину мотивацію наступного змісту "рішення суду не виконано фактично" (а.с.8-9).

Будь-якого іншого змісту правової оцінки, яка слугувала підставою для винесення оскаржуваного рішення така постанова не містить.

Суд констатує, що такий зміст мотивувальної частині рішення суб`єкта владних повноважень є неприпустимим проявом неналежної поведінки та не відповідає жодним із ознак, які характеризують нормативно-правовий акт індивідуальної дії.

Розкриття посадовою особою суб`єкта владних повноважень короткого змісту мотивів та аргументів прийняття рішення, із посиланням на фактичні обставини, є обов`язком, а не правом. При цьому, відсутність будь-якої мотивації, із зазначенням лише висновку рішення, є свавільною поведінкою посадової особи, якій державою делеговані повноваження вчиняти владну управлінську функцію.

Така протиправна поведінка уповноваженої особи і зміст відповідного рішення позбавляє особу, якої воно стосується, своєчасно і адекватно обирати способи, методи та інструменти захисту порушеного права. Це в свою чергу породжує зловживання зі сторони суб`єкта, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується в суді, - коригувати власну правову позицію і процесуальну поведінку, виходячи із змісту позовної заяви.

В досліджуваному випадку таке має місце, так як аргументи і мотиви, викладені відповідачем у даній адміністративній справі не відповідають мотивувальні частині постанови про накладення штрафу від 15.02.2022 у виконавчому провадженні №67596294.

На переконання суду дані обставини є явною складовою протиправності оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд відзначає, що вивчення безпосереднього змісту відзиву на позов повністю за своїми обставинами і правовими висновками є ідентичними до заяви ОСОБА_1 від 03.01.2022, яку останній адресував державному виконавцю (а.с.89-91).

В даному випадку необхідно вказати на відсутність на такій заяві відомостей будь-яку реєстрацію такої заяви у відповідача у встановленому порядку, відтиск штемпеля відділу канцелярії, облікування в інший спосіб чи письмова віза керівника органу державної виконавчої служби відсутня.

Переходячи до суті публічно-правового, суд керується наступними мотивами.

Як зазначалось вище, предметом виконання у виконавчому провадженні №67596294 є виконавчий лист у справі №0940/2224/18, виданий судом 22.09.2020, за змістом якого: "зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум" (а.с.64).

Із вказаного слідує, що відповідач при примусовому виконанні зобов`язаний перевірити дві обставини, чи мало місце після ухваленні рішення у справі (набрання ним законної сили) реальне вчинення органом пенсійного забезпечення дій/прийняття рішень в частині:

- перерахунку з 01.01.2018 по день виконання судового рішення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення?

- нарахування і виплати перерахованого недоплаченого розміру пенсії (як різниці між фактично виплаченою і перерахованою за рішенням суду у справі №0940/2224/18) за період з 01.01.2018 по день виконання судового рішення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення?

Із змісту заяви стягувача до відповідача про відкриття провадження у справі від 15.11.2021 (а.с.62-63), заяви ОСОБА_1 до державного виконавця, після відкриття виконавчого провадження, про помилковість повідомлення боржника в частині добровільного виконання рішення суду від 03.01.2022 (а.с.89-91), а також відзиву на позовну заяву (а.с.57-59) слідує, що єдиною підставою для винесення оскаржуваного рішення є протиправне припинення з 01.09.2021, на переконання стягувача і державного виконавця, виконання рішення суду у справі №0940/2224/18 щодо обчислення основного розміру пенсії в значенні 85% розміру грошового забезпечення у зв`язку із здійсненням органу пенсійного забезпечення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21.

Тобто ні стягувач, ні державний виконавець не ставить під сумнів виконання другого змісту резолютивної частини рішення суду щодо нарахування і виплати перерахованого недоплаченого розміру пенсії (як різниці між фактично виплаченою і перерахованою за рішенням суду у справі №0940/2224/18) за період з 01.01.2018 по день виконання судового рішення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення.

Зокрема, боржник у своєму листі до відповідача №0900-0802-5/47110 від 10.12.2021 вказав про обставину фактичної виплати ОСОБА_1 17.03.2021 перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 (день вчинення дій/прийняття рішення на виконання рішення суду у справі №0940/2224/18) в розмірі 16 253,32 гривень (а.с.84), у зв`язку із чим, серед іншого, подав розрахунок доплати на вказану суму (а.с.88).

Так як обставина отримання 17.03.2021 перерахованого пенсійного забезпечення не є спірною, то відповідно остання не може бути підставою для винесення оскаржуваної постанови.

З приводу обставини про фактичне виконання/не виконання боржником першої складової резолютивної частин судового рішення у справі №0940/2224/18, після надрання ним законної сили (22.02.2019) і до дня відкриття виконавчого провадження (22.11.2021).

З даного приводу, як зазначено вище, як суд так і державний виконавець у виконавчому провадженні 67596294, досліджує обставину чи мало безпосередньо місце перерахунок з 01.01.2018 по день виконання судового рішення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення?

Із поданого позивачем листа №0900-0802-5/47110 від 10.12.2021, адресованого державному виконавцю, та доданого до нього протоколу перерахунку, оформленого в 31 березні 2019 року в пенсійній справі ХД-18340-Міноборони, слідує, що на підставі рішення суду з 01.04.2019 ОСОБА_1 перераховано його пенсію виходячи із 85% розміру його грошового забезпечення, визначеного у відповідній довідці уповноваженого органу на складання останньої (а.с.87).

Тобто, з 01.04.2019 позивач вчинив дії/прийняв рішення змінив відсоткове значення розрахунку пенсії з 70% до 85% розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні/перерахунку пенсії, у відповідності до яких не тільки перерахував з 01.01.2018 пенсію стягувача, але й продовжував із вказаної календарної дати нараховувати і виплачувати таку пенсію саме в значенні 85% (а.с.53).

Про вказану обставину свідчить також протокол за пенсійною справою стягувача ХД-18340-Міноборони від 24.12.2020, який складений на виконання іншого рішення суду у справі №300/964/21 від 24.09.2020 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, який враховується при перерахунку пенсії колишніх військовослужбовців із включенням додаткових складових такого забезпечення (а.с.48, 54). В даному випадку продовжено обчисленні і перерахунок пенсії, виходячи із значення 85% розміру грошового забезпечення (а.с.54).

Виходячи із вказаного суд констатує, що позивачем 31.03.2019 і 17.03.2021 добровільно (без втручання органів державної виконавчої служби) вчинений весь обсяг дій і прийнято достатньо правових рішень, які до 22.11.2021 (день відкриття виконавчого провадження №67596294) забезпечило в повному обсязі виконання рішення суду у справі у справі №0940/2224/18 від 21.12.2018, зокрема:

- перераховано з 01.01.2018 по день виконання судового рішення і на далі основний розмір пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення;

- нарахувано і виплачено перерахований недоплачений розмір пенсії (як різниця між фактично виплаченою і перерахованою за рішенням суду у справі №0940/2224/18) за період з 01.01.2018 по день виконання судового рішення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення в сумі 16 253,32 гривень.

Суд вважає такими, що виходить за межі повноважень органу державної виконавчої служби надання правової оцінки правовідносинам, які мають місце в пенсійній справі ОСОБА_1 (№ХД-18340), в тому числі щодо наявності чи відсутності підстав для вчинення органом пенсійного забезпечення з 01.09.2021 перерахунку пенсії із значенням 85% чи 70% грошового забезпечення колишнього військовослужбовця.

По перше, варто вказати, що захист і відновлення порушеного права в будь-якій конкретній справі здійснюється судом на конкретну календарну дату в ретроспективі спірних подій. Тобто суд, захищаючи порушені права, здійснює їх відновлення на певний момент ухвалюючи відповідне рішення, яке стосується публічно правового спору, який мав місце в минулому часі до дня звернення до суду.

Кодекс адміністративного судочинства України як і інші процесуальні закони не передбачає можливість при ухваленні остаточного судового рішення та вирішення спору вирішувати спірні правовідносини на майбутнє. Так як будь-які правовідносини, в тому числі, які були спірні, матимуть логічне завершення після реального виконання рішення суду.

Після виконання боржником рішення суду, правовідносини, які врегульовані виконаним рішенням, перестають бути спірними, за умови, якщо в їх правовому регулюванні і фактичних обставинах, що обумовлювали їх виникнення, не відбулися фактичні зміни.

Втім, якщо після виконання рішення суду такі правовідносини наповнилися новим додатковим змістом, новими обставинами і правовим регулюванням, останні перестають бути спірними за первинним рішенням суду, так як набувають ознак нового публічно-правового спору, який повинен досліджуватися із урахуванням усіх, в тому числі нових обставин, яким ще не надано правової оцінки.

Саме такими новими обставинами у пенсійній справі ОСОБА_1 і є набрання чинності і виконання з 01.09.2021 органом пенсійного забезпечення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 в іншій адміністративній справі №300/489/21 (а.с.49-50, 55).

По друге, виконуючи вже інше рішення суду, зокрема в справі №300/489/21, орган пенсійного забезпечення вчинив дії/прийняв рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , свідченням чого є протокол від 30.08.2021 в пенсійній справі ХД18340-Міноборони (а.с.55).

В даному випадку, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, виконуючи постанову суду в справі №300/489/21, не володіє статусом боржника у виконавчому провадженні №675996294, так як остання відкрито за виконавчим листом в іншій судовій справі №0904/2224/18.

Таким чином, після виконання рішення суду в межах судової справи №0904/2224/18, державний виконавець, не будучи органом пенсійного забезпечення, який володіє повноваженнями на призначення, обчислення і перерахунок пенсій, а також судовим органом, який в порядку статей 382, 383 КАС України вправі перевіряти зміст правомірності зміни виконання судового рішення, зважаючи на наповнення з 01.09.2021 правовідносин із перерахунку пенсії ОСОБА_1 новими складовими і обставинами, надав правову оцінку рішенням позивача щодо зовсім іншої судової справи №300/489/21, провадження по якій не входить до ВП №67596294 (а.с.31).

По третє, яку свідчать матеріали даної адміністративної справи і пояснення позивача в період 2019-2021 років, серед іншого - в тому числі зміни нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, мало місце перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі трьох (3) різних судових рішень, різних за своїм змістом, зокрема:

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0904/2224/18, у відповідності до якого "зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум" (довідка про обчислення пенсії за показниками грошового забезпечення станом на 1 березень 2018 року);

- рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20, у відповідності до якого "зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів, а також здійснити з 05.03.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" підвищення пенсії у розмірі 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, однією сумою, з урахуванням проведених платежів"(довідка про обчислення пенсії за показниками грошового забезпечення станом на 5 березень 2019 року);

- постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21, у відповідності до якої "зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум".

Всі вище вказані рішення мають власні індивідуальні спірні обставини, правове регулювання і висновки сформовані судовим органом.

При вчиненні дій/прийняття рішень за кожним із таких судових рішень орган пенсійного фонду в першу чергу виконує зміст останніх, втім обов`язково враховує норми матеріально-права, чинні при виконанні таких рішень. Вчинення в такому випадку інших дій/прийняття рішень, окрім виконання рішення суду, як зазначено вище по тексту є окремою поведінкою органу пенсійного забезпечення, якій ще не надано правової оцінки. У випадку, вважаючи такі інші дії/рішення протиправними, особа якої стосуються останні вправі їх оскаржити до суду.

Слід наголосити на тому, що не було ні досліджено, ні враховано державним виконавцем, - при кожному перерахунку на виконання вказаних рішень судів пенсія ОСОБА_1 зростала, а саме (а.с.52, 53, 54, 55): з 01.04.2019 розмір пенсії із 8 244,63 гривень зріс до 11 710,24 гривень (справа №0904/2224/18), з 01.01.2021 зріс до 17 690,00 гривень (справа №300/964/20), а з 01.09.2021 зріс до 21 671,91 гривень (справа №300/489/21).

В кожному конкретному випадку орган пенсійного фонду, зважаючи на зміст судового рішення, в березні 2019 року, в грудні 2020 року і серпні 2021 року перераховував пенсію ОСОБА_1 також зважаючи на правове регулювання спірних правовідносин, в першу чергу Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII.

Із вказаного слідує, що не мало місце звуження прав ОСОБА_1 на належний розмір пенсії, в тому числі з 01.09.2021 при виконанні рішення суду №300/498/21, а питання наявності у стягувача у зв`язку із видачою на його ім`я нової довідки про розмір грошового забезпечення за показниками станом на 5 березня 2019 року, що не було предметом дослідження при розгляді прави №0904/2224/18, права на врахування відсоткового значення (85%) набутого при призначенні пенсії при наступних перерахунках його пенсії, - є іншими правовідносинами, яким, якщо ОСОБА_1 вважає їх протиправними, повинен надати правову оцінку суд, а не державний виконавець в медах виконавчого провадження ВП №67596294.

В контексті останнього порушеного питання (зміни Управлінням відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується основний розмір пенсії з 85% до 70%) суд нижче по тексту формує наступні висновки, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі по тексту також державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Як засвідчено матеріалами справи відповідачем на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій за №ХД18340, виданої в березні 2018 року Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом, та на підставі Постанови №103 проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії 01.04.2018 (а.с.52).

Здійснюючи такий перерахунок пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 01.04.2018 (а.с.52).

Суд не може повністю погодитися з такими діями/рішеннями Управління і відповідно обґрунтуванням правомірності своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, - 80 процентів.

До Закону №2262-ХІІ вносилися неодноразово зміни, за змістом яких значення коментованого відсотка для вказаної категорії осіб зріс до 90, 100 і 95 відповідно.

Втім, надалі Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої ОСОБА_1 в квітні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 01.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (як 01.01.2018 так і 01.03.2018) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд наполягає на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 та від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним.

Більше того, положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень, якими б врегульовано питання перерахунку пенсії, призначених і обчислених до 19.04.2014. При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, містить умови наступного змісту обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Адміністративна справа №0904/2227/18 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 85 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.03.2018, - частково відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд у справі №0904/2227/18 від 21.12.2018 дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, використовуючи довідку про розмір грошового забезпечення №ХД18340 за показниками станом на 01.03.2018, протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

А тому такі спірні правовідносини з 01.01.2018 по 01.04.2019 є вирішені коментованим судовим рішенням.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вказаний вище сформований висновок про право ОСОБА_1 на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме забезпечення, яке визначено у попередній довідці за №ХД18340, виданої в березні 2018 Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом (12 375,00 гривень), у відповідності до положень Постанови №103 і Порядку №45, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 (а.с.52).

Складові грошового забезпечення ОСОБА_2 у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням (підполковник), надбавка за вислугу років) визначені обласним військовим комісаріатом на підставі введеної в дію із 01.03.2018 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Так, Постановою №704 з 01.03.2018 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців, чого не мало місце при призначенні у вересні 2005 року ОСОБА_1 пенсії, і якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірі 85% суми його грошового забезпечення.

Надалі спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

У вказаній зразковій справі з 05.03.2019 суд касаційної інстанції, постановляючи рішення у зразковій справі, відновив право колишнього військовослужбовця на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія.

Тому суд вважає, що з цієї дати, за умови ініціювання такого питання пенсіонером окремо від даної справи (що мало місце у справі №300/964/20), виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Втім, потрібно зважати на те, що військовослужбовці, яким призначається пенсія з 01.03.2018 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких військовослужбовці, які, покликаючись на висновки, сформовані Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19), бажають отримати від уповноважених органів з 05.03.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії хоча і за показниками, які вже виплачувалися за Постановою №704 станом на 01.03.2018, однак із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії, а також одночасно розраховують на обчислення пенсії із урахуванням такої довідки в значенні, більшого ніж 70% сум грошового забезпечення.

Відтак, може скластися ситуація, за якої військовослужбовці, які до звільнення займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті військовослужбовці, які вийшли на пенсію до 01.03.2018 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 85% (хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося за правилами Постанови №704), а ті, що отримали право на пенсію після 01.03.2018 не більше 70%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до колишніх чи діючих військовослужбовців, що отримали/отримують право на пенсію після 01.03.2018, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян, в тому числі службових осіб, які розпочинали службу в Збройних силах України до і після введення в дію положень Постанови №103.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього військовослужбовця, який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 05.03.2019 на підставі Постанови №704, відбудуться фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулюванні даних відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії, так як попередній розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у відповідності до Постанови №103 взятий станом на 01.03.2018.

З урахуванням вказаного відпадуть процесуальні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленої у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), так як зміняться фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

З огляду на таке слід керуватися рішенням від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої станом на 05.03.2019 за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим.

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у відношенні до іншої категорії пенсіонерів, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

В даному випадку мова йде про позицію суду касаційної інстанції, визначеної в:

- постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232), в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 70%;

- постанові від 27.09.2021 (провадження К/9901/25475/21) у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався до набуття права на відставку), на час видачі яких положення спеціального закону про право відповідного обчислення розміру утримання від 80% до 90%, втратило чинність.

Верховний Суд у таких постановах переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляд справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в останній актуальних постанові від 21.12.2021 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) у справі №580/5962/02 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102170925) дійшов таких висновків, що явно є ідентичними до спірних правовідносин, зокрема:

"24. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

25. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами."

"27. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. "

"32. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

33. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.".

Як і у даній справі, на час отримання ОСОБА_1 (колишнім військовослужбовцем) нової довідки за показниками станом на березень 2019 року) і звернення його до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії (справа №300/964/20), кореспондуючись до коментованих висновків Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказує, що положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, яким передбачалося право на обчислення розміру пенсії працівників прокуратури до 90% розміру заробітку, вже не були чинними, а на час перерахунку за новою довідкою таке значення не може перевищувати 70%.

У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:

"Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.

Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".

У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 21.12.2021 (справа №580/5962/02), 27.09.2021 (справа №580/585/21), 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

В котре, повертаючись до обставин даної справи, ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 01.09.2021 (день початку виконання Управлінням рішення суду №300/489/21) для перерахунку пенсій отримав від уповноваженого органу дві довідки, зокрема:

- довідку про розмір грошового забезпечення №ХД18340, видану в березні 2018 року у відповідності до Постанови №103 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на 01.03.2018, в загальній сумі 12 375,00 гривень (а.с.52);

- довідку про розмір грошового забезпечення, видану у відповідності до даних особово-пенсійної справи за № ХД18340 і рішення суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20, станом на 05.03.2019 (день набрання чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №862/3838/18, яким визнано протиправними та нечинними окремі положення Постанови №103), на загальну суму 23 803,75 гривень (а.с.54).

Суд констатує, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) основної пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення за даними довідки а показниками станом на 05.03.2019 є практично в два рази більшим (25 291,49 гривень) від розміру пенсії, обчисленого в значенні 85%, виходячи із відомостей попередньої довідки за показниками станом на 01.03.2018 (13 148,44 гривень).

Виходячи із вказаного, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (85% і 70%) із врахуванням різних відомостей довідок уповноваженого органу (станом на 05.03.2019) і (станом на 01.03.2018) не має місце зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права ОСОБА_1 на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, в тому числі і не виконання рішення суду у справі №0904/2224/18.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець на час винесення постанови про накладення штрафу діяв без дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та не межах наданих йому повноважень, а тому оскаржувана постанова ВП №67596294 від 15.02.2022 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129 1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 250, 255, 271, 272, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночка Валентина Юрійовича щодо винесення постанови від 15.02.2022 ВП №67596294 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 гривень.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ) Іваночка Валентина Юрійовича від 15.02.2022 ВП №67596294 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5 100,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:
позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;
відповідач Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)(ідентифікаційний код юридичної особи 43316386), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019.

Суддя Чуприна О.В.

Рішення складене в повному обсязі 11 квітня 2022 р.