Справа № 260/415/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/415/22
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійович про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійович про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні №58680473.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст. ст. 161, 167 КАС України, із зазначенням підстав пропуску такого, а також належні, допустимі та читабельні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Вказана ухвала суду скерована на адресу місцезнаходження позивача, вказану ним особисто в позовній заяві, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак така повернулася до суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

01.04.2022 року представник позивача - Попович Ш.О. з`явився в Закарпатський окружний адміністративний суд та отримав ухвалу суду від 31 січня 2022 року про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали від 31 січня 2022 року представник позивача надіслав до суду заяву, згідно якої просив поновити строк звернення до суду, мотивуючи тим, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні позивач не могла знати про порушення її прав, оскільки виконавче провадження №58680473 перебувало у провадження приватного виконавця. Однак, на підставі додаткової угоди про припинення зобов`язань за кредитним договором, укладеної 06.07.2021 року шляхом часткового погашення боргу та спрощення боргу припинилися всі зобов`язання позивача та ОСОБА_2 перед АТ "Універсал Банк". Також, представник позивача вказує, що ОСОБА_2 повідомив свою дружину - ОСОБА_1 (позивача) про виконання обов`язків перед АТ "Універсал Банк" тільки в жовтні 2021 року. А тому, представник позивача наголошує, що строк звернення до суду для позивача слід обраховувати саме з жовтня 2021 року, а також врахувати, що зверненню до Закарпатського окружного адміністративного суду передувало звернення до Мукачівського міськрайонного суду, ухвалою якого від 07.12.2021 року провадження в частині оскарження постанови від 20.03.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди - було закрито. Враховуючи зазначене, представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Розглянувши наявні документи та матеріали справи, об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу оскарження позивачем постанови від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні №58680473.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Нормами ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, суд констатує, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, за правилом п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України, перебіг десятиденного строку на звернення до адміністративного суду з вимогами щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця визначені - починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів.

Так, в межах виконавчого провадження №58680473, відповідачем було винесено оскаржувану позивачем постанову від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у ВП №58680473.

В подальшому, згідно постанови від 20.01.2020 року ВП №58680473 виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Щодо твердження позивачки, що строк звернення до суду слід обраховувати з жовтня 2021 року, оскільки її чоловік - ОСОБА_2 про виконання свої обов`язків перед АТ "Універсал Банк" повідомив свою дружину - позивача тільки в жовтні 2021 року, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду з приводу порядку обрахунку строків звернення до суду, висловленою в постановах у справах №П/811/207/17 від 08 серпня 2019 року та №804/516/17 від 05 листопада 2019 року.

Натомість, позивач не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого посилання про те, що її чоловік ОСОБА_2 тільки в жовтні 2021 року повідомив її про виконання своїх обов`язків перед АТ "Універсал Банк" та до жовтня 2021 року позивачка не знала і не могла знати з об`єктивних підстав про виникнення обставин, які слугували підставою звернення до суду. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

При цьому суд констатує, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не наведено обставин, які б вказували на поважність причин пропуску такого строку.

Крім того, судом встановлено, що з позовною вимогою про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні №58680473 позивач зверталася до Мукачівського міськрайоного суду.

Так, ухвалою Мукачівського міськрайоного суду від 07.12.2021 року провадження у справі в частині вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2019 року про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні №58680473 - було закрито та роз`яснено, що така вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем, визначеного п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України десятиденного строку звернення до суд з даним позовом, суд констатує, що згідно відбитку штемпеля поштового відділення на поштовому конверті - представник позивача Попович Ш.О. надіслав до Закарпатського окружного адміністративного суду даний позов 14.01.2022 року.

З огляду на вище викладене, суд констатує, що позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду, визначений п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду суд не вбачає, а позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на вищенаведене дану позовну заяву слід повернути позивачеві.

На підставі наведеного та керуючись ст. 123, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійович про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3. Роз`яснити позивачеві, що в силу ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя М.М. Луцович