Справа № 580/583/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року справа № 580/583/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

24 січня 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 02.12.1991 по 21.10.1995 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД та періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку до страхового стажу позивача;

2) зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 02.12.1991 по 21.10.1995 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД та періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку до страхового стажу позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії з усіма необхідними документами. Проте листом від 22.09.2022 її повідомлено про те, що в записі про період її роботи з 02.12.1991 по 21.10.1996 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД виправлена дата наказу про звільнення, а тому для зарахування даного періоду необхідно надати підтверджуючу довідку. Крім того, зазначено, що в наданих документах, а саме свідоцтвах про народження дітей НОМЕР_1 від 09.2.1998 та НОМЕР_2 від 18.07.1997, її прізвище та прізвище дітей зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищу, зазначеному в її паспорті серії НОМЕР_3 від 08.04.1997 « ОСОБА_3 », тому періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку не можуть бути враховані до страхового стажу. Вважаючи такі дії відповідача не правомірними позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 02.09.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 22.09.2021 №6704-7062/Г-02/8-2300/21 надало відповідачу відповідь на її заяву, в якій повідомило, що період її роботи з 02.12.1991 по 21.10.1996 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД виправлена дата наказу про звільнення, а тому для зарахування даного періоду необхідно надати підтверджуючу довідку. Крім того, зазначено, що в наданих документах, а саме свідоцтвах про народження дітей НОМЕР_1 від 09.2.1998 та НОМЕР_2 від 18.07.1997, її прізвище та прізвище дітей зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає прізвищу, зазначеному в її паспорті серії НОМЕР_3 від 08.04.1997 « ОСОБА_3 », тому періоди догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку не можуть бути враховані до страхового стажу.

Не погоджуючись з такою відмовою позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » страховий стаж - період ( строк ), протягом якого особа підлягає

загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що до страхового стажу не зараховано період роботи 02.12.1991 по 21.10.1996 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД, оскільки в трудовій книжці в даті наказу про звільнення є виправлення.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів. Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом враховано, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, правову позицію викладену Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17),від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18).

Враховуючи вищевикладені обставини, для обчислення стажу роботи при призначенні пенсії позивачці має бути зарахований період роботи з 02.12.1991 по 21.10.1996 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД, а тому дії відповідача щодо не зарахування для обчислення стажу при призначенні пенсії позивачці зазначеного періоду є протиправними.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку, суд зазначає таке.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідно до пункту 8 якого час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 26 Порядку №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Разом із цим, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 №1618-IV (далі - ЦПК), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ст. 315 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Згідно з частиною 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу позивача, що до повноважень адміністративного суду не відноситься встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії.

Позивачем до матеріалів справи не було надано рішення суду, яким встановлено факт приналежності позивачці наданих документів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно не зараховано до стажу позивачки періоду догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 02.12.1991 по 21.10.1995 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати період роботи з 02.12.1991 по 21.10.1995 у виробничо-комерційній фірмі Юнтекс ЛТД до страхового стажу ОСОБА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО