Справа № 420/16337/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/16337/21

Головуючий в І інстанції: Марин П.П.

Дата та місце ухвалення рішення: 14.12.2021 р.

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2021/000087/2 від 29.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Барбатекстіль» посилалось на те, що 28.05.2021 року під час декларування товару (тканини) у порядку, встановленому МК України, було заявлено самостійно визначену митну вартість товару, яка визначалась за основним методом - за ціною договору відповідно до ст. ст. 57, 58 МК України. Товариство посилалось на те, що на підтвердження митної вартості товару та для митного оформлення підприємством було надано повний пакет документів, що передбачені ст. 53 МК України та необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Однак, не зважаючи на зазначене, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, яке позивач вважає безпідставним та необґрунтованим.

Позивач зазначає, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

У зв`язку з викладеним, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, надані документи містять розбіжності, а тому в ході виконання митним органом митних формальностей не виявилось за можливе підтвердити заявлену декларантом митну вартість товарів, оскільки складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджені.

З огляду на викладене, митна вартість товарів, заявлена позивачем за основним методом (за ціною договору) не могла бути визнана митним органом, у зв`язку з чим відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2021 року, яке на думку апелянта, є обґрунтованим та не містить підстав для скасування.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що між Fairdeal Mills (Pvt) Ltd, компанією, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан (надалі - Продавець), та позивачем було укладено контракт №06/12 від 12.06.2020 року, відповідно до якого продавець продає позивачу продукцію власного виробництва. Відповідно до п.2 контракту ціна за товар, що постачається повинна бути узгоджена сторонами. Вона вказується в інвойсі на постачання. Згідно з п. 3 контракту товар поставляється на умовах CIF порт Одеса, Україна.

17.10.2020 року між Fairdeal Mills (Pvt) Ltd, компанією, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан, та позивачем було укладено додаткову угоду №2 до контракту №06/12 від 12.06.2020 року, відповідно до якої доповнено п.2 наступним абзацом: «По домовленістю сторін оплата може бути здійснена на умовах 100% передоплати».

На виконання умов контракту №06/12 від 12.06.2020 року, відповідно до інвойсу від 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021, продавцем було здійснено постачання товару, а саме тканини вибивної, текстильної (полікотон).

Декларантом ТОВ Барбатекстіль 28.05.2021 року подано до митного органу електронну митну декларацію №UA500050/2021/006725, в якій митна вартість товару визначена в розмірі 119172,60 доларів США вагою брутто 27698 кг (а.с.21).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи: сертифікат якості б/н від 20.04.2021 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року; коносамент (Bill of lading) №HLCUKHI20435463 від 26.04.2021 року; навантажувальний документ (Bordereau) наряд №904 від 27.05.2021 року; декларація про походження товару (Declaration of origin) №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи -0959 від 26.11.2020 року; страховий поліс №2021/04/034МЕХDС00082 від 26.04.2021 року; додаткова угода б/н від 23.03.2021 року; додаткова угода №3 від 30.12.2020 року; контракт №06/12 від 12.06.2020 року; договір про надання послуг митного брокера №59 від 21.05.2021 року; доручення №б/н від 05.01.2021 року; результати зважування від 28.05.2021 року; експортна декларація б/н від 20.04.2021 року.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, Митниця повідомила позивача про необхідність подання додаткових документів.

На запит митного органу щодо надання інформації, яка підтверджує числові значення складової митної вартості товару, позивачем, направлено лист в якому зазначено, що на теперішній час немає можливості надати інші додаткові документи, крім вже наданих.

29.05.2021 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2021/000087/2, яким скориговано вартість за одиницю товару до 5,86 доларів США за кг та загальну суму 157538,52 доларів США.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням рулонів тканини в полімерну упаковку; згідно інвойсу від 20.04.2021 № EXP/FDW/2077/2021 та інших документах поданих до митного оформлення відсутні відомості щодо суми даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в коносаменті №HLCUKHI210435463 від 26.04.2021 року зазначена назва іноземного судна, що відрізняється від відомостей заявлених в ЕМД від 28.05.2021 №UA500050/2021/006725;

3) підписи та печатки в інвойсі 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 та зовнішньоекономічному договорі від 12.06.2020 року № 06/12 візуально відрізняються;

4) згідно пункту 2 зовнішньоекономічного договору від 12.06.2020 №06/12, партія товару супроводжується сертифікатом походження, який митному органу не надавався;

5) копія митної декларації країни експортера від 20.04.2021 року б/н надано в поганому стані, яку неможливо переглянути та проаналізувати;

6) опис товару в інвойсі від 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 відрізняється від опису товару в сертифікатах якості від 20.04.2021 року б/н та ЕМД від 28.05.2021 року №UA500050/2021/006725;

7) в страховому полісі від 26.04.2021 №2021/06/034МЕХDС00082 назва судна відрізняється від судна зазначеному в коносаменті від 26.04.2021 №HLCUKHI210435463;

8) згідно інвойсу від 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 ціна встановлена 1187,4761 USD/1000m, проте декларант в електронному інвойсі зазначив ціну 4,43117096 USD/1m;

9) додаткова угода від 23.03.2021 року №б/н зазначена в гр.44 стосується іншого зовнішньоекономічного договору;

10) в ЕМД від 20.07.2021 №UA500050/2021/200703 декларант виробником товару зазначив Fairdeal Mills (Pvt) Limited, що не відповідає наданим документам.

Не погоджуючись з прийнятим Митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, ТОВ "Барбатекстіль" оскаржило його до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що декларантом митному органу були надані всі необхідні та достовірні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а тому коригування цієї митної вартості спірним рішенням було неправомірним.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вже зазначалось вище, на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів позивачем були надані: сертифікат якості б/н від 20.04.2021 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року; коносамент (Bill of lading) №HLCUKHI20435463 від 26.04.2021 року; навантажувальний документ (Bordereau) наряд №904 від 27.05.2021 року; декларація про походження товару (Declaration of origin) №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи -0959 від 26.11.2020 року; страховий поліс №2021/04/034МЕХDС00082 від 26.04.2021 року; додаткова угода б/н від 23.03.2021 року; додаткова угода №3 від 30.12.2020 року; контракт №06/12 від 12.06.2020 року; договір про надання послуг митного брокера №59 від 21.05.2021 року; доручення №б/н від 05.01.2021 року; результати зважування від 28.05.2021 року; експортна декларація б/н від 20.04.2021 року.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, митний орган зазначив обставини, які викликали сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, як підстави для витребування додаткових документів.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

З приводу відсутності відомостей щодо суми даної складової митної вартості товару у наданих декларантом документах, слід зазначити, що згідно п. 3 Контракту №06/12 від 12.06.2020 року та інвойсу № №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року, поставка товару відбувається на умовах CIF м. Одеса, згідно яких саме на продавця покладено обов`язок оплатити витрати, необхідні для доставки товару у пункт призначення, в тому числі і забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення вантажу.

Відповідно до умов поставки CIF (Cost, Insurance and Freight), згідно міжнародних правил Інкотермс-2010, термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

З аналізу положень Інкотермс-2010 вбачається, що продавець зобов`язаний упакувати товар, завантажити його на борт судна в порту відправлення, а також в обов`язки продавця входить придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення, що включається в ціну товару.

З наведеного вбачається, що витрати і фрахт для доставки товари до порту України оплачені продавцем товару згідно застосованого терміну «CIF», яким відповідне передбачено.

Отже, формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на упаковку товару, відбувається до моменту фактичного понесення таких витрат продавцем, тому, якщо у даному випадку поставка товару була здійснена на умовах поставки CIF, вартість упаковки увійшла у ціну товару.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується доводів відповідача про ненадання сертифікату походження, наявність якого передбачена п. 2 зовнішньоекономічного договору від 12.06.2020 №06/12, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 МК України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частинами 1-2 ст. 43 МК України передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару (ч. 6 ст. 43 МК України).

Як встановлено судом, позивачем до митного органу під час розмитнення товару за митною декларацією подано Інвойс №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року, в якому, зокрема, зазначено країну походження товару Пакистан. Крім того, позивачем було надано митному органу декларацію про походження товару (Declaration of origin) №EXP/FDW/2077/2021 від 20.04.2021 року, а відтак митний орган мав можливість встановити вищевказані обставини про країну походження товару.

При цьому, суд звертає увагу, що сертифікат походження товару та митна декларація країни відправлення товару не є тими документами, які впливають на визначення митної вартості товару.

В рішенні про коригування митної вартості товару відповідач посилався на те, що в коносаменті №HLCUKHI210435463 від 26.04.2021 року зазначена назва іноземного судна, що відрізняється від відомостей заявлених в ЕМД від 28.05.2021 №UA500050/2021/006725.

З цього приводу позивачем у листі від 16.08.2021 року №1608/21-05 надано митному органу пояснення, в яких зазначив, що спірний товар, який транспортувався у контейнері TLLU5236232 у період з 19.04.2021 року по 31.05.2021 року, був відправлений із м. Карачі, Ісламська Республіка Пакистан на судні «Mayssan» та в подальшому був перевантажений в м. Пірей, Грецька Республіка на судно «PIRAEUS TRADER». Після перевантаження товар прибув на цьому ж судні в порт м. Одеси, Україна.

Вказані доводи позивача підтверджені роздруківкою з офіційного веб-сайту компанії Hapag-Lloyd Aktiengesellschaft щодо транспортування контейнера TLLU5236232.

Таким чином, наявність розбіжностей у назві суден у наданих документах не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Посилання відповідача на те, що опис товару в інвойсі від 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 відрізняється від опису товару в сертифікатах якості від 20.04.2021 року б/н та ЕМД від 28.05.2021 року №UA500050/2021/006725 також не приймається до уваги колегією суддів з огляду на те, що як в інвойсі, так і в сертифікаті якості, і в ЕМД №UA500050/2021/006725 зазначено основні характеристики товару тканина текстильна вибивна, шириною 220 см, кількість 407 місць (100320,00 м.). Більш детальний опис у документах, у порівнянні з коносаментом, структури тканини та інших відомостей, не може впливати на митну вартість товарів.

В свою чергу, судом першої інстанції вірно зазначено про помилковість посилань митного органу на наявність розбіжностей у назві судна в страховому полісі від 26.04.2021 №2021/06/034МЕХDС00082 та в коносаменті від 26.04.2021 №HLCUKHI210435463, з огляду на те, що і в тому, і в іншому документі зазначено назву судна «Mayssan», на якому товар було відправлено з м. Карачі, Ісламська Республіка Пакистан.

Необґрунтованим є посилання митного органу, в якості підстави для коригування митної вартості товару, на те, що підписи та печатки в інвойсі 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 та зовнішньоекономічному договорі від 12.06.2020 року № 06/12 візуально відрізняються. Так, з матеріалів справи встановлено, що контракт від 12.06.2020 року № 06/12 був підписаний зі сторони продавця генеральним директором з використанням печатки продавця, а інвойс менеджером з питань експорту з використанням печатки такого менеджера.

В свою чергу, митним органом жодним чином не обґрунтовано, яким чином вказані обставини впливають на митну вартість товару. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що сумніви митного органу у достовірності документів та припущення щодо їх підробки не можуть бути підставою для коригування митної вартості товару, якщо вони документально жодним чином не підтверджені.

Також митним органом не обґрунтовано висновку про те, що додаткова угода від 23.03.2021 року №б/н, про яку зазначено в графі 44 Декларації, стосується іншого контракту. З огляду на дослідження копії наданої угоди від 23.03.2021 року вона стосується внесення змін до п. 11 в частині зазначення юридичної адреси ТОВ «Барбатекстіль» та у вказаній угоді вказано, що вона є додатковою угодою до контракту № 06/12 від 12.06.2020 року, укладеного ТОВ «Барбатекстіль» з компанією Fairdeal Mills (Pvt) Ltd, зареєстрованою в Ісламській Республіці Пакистан.

Що стосується посилань на те, що копію митної декларації країни експортера від 20.04.2021 року б/н надано в поганому стані, яку неможливо переглянути та проаналізувати, колегія суддів зазначає, що зазначена обставина жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що в ЕМД від 20.07.2021 №UA500050/2021/200703 декларант виробником товару зазначив Fairdeal Mills (Pvt) Limited, що не відповідає наданим документам, суд першої інстанції вірно встановив, що у контракті, інвойсі, коносаменті, полісі страхування, сертифікатах якості вказане найменування постачальника Fairdeal Mills (Pvt) Ltd. та Fairdeal Mills (Pvt) Limited, що суд розцінив, як варіації написання найменування однієї і тієї ж компанії (за аналогією з повним та скорочений найменуванням юридичних осіб, зареєстрованих в Україні).

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає доводи митного органу, в обґрунтування наявності підстав для коригування митної вартості товарів, про розбіжність у назві постачальника Fairdeal Mills (Pvt) Ltd. та Fairdeal Mills (Pvt) Limited, безпідставними.

Також недоведеними залишились доводи апелянта про те, що згідно інвойсу від 20.04.2021 року №EXP/FDW/2077/2021 ціна зазначена у розмірі 1187,4761 USD/1000m, тоді як декларант в електронному інвойсі зазначив ціну 4,43117096 USD/1m, оскільки відповідачем не надано доказів у підтвердження зазначення відповідачем відомості щодо ціни товару 4,43117096 USD/1m.

Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, а відповідачем не доведено, що зазначені ним в оскаржуваному рішення обставини вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Колегія суддів вважає, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Слід вказати про те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

З огляду на те, що відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваного рішення митниці та задоволення позову ТОВ "Барбатекстіль".

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 07.04.2022 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька