Справа № 560/9495/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9495/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

05 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницької області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Староостропільської сільської ради Хмельницької області від 24.06.2021 №19 в частині відмови затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,5 га із кадастровим номером :03:007:0205 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с.Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області та надати її безкоштовно у приватну власність;

- зобов`язати Староостропільську сільську раду Хмельницької області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встапновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,5 га із кадастровим номером :03:007:0205 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с.Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області з наданням її ОСОБА_1 безкошитовно у приватну власність.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Староостропільської сільської ради Хмельницької області від 24.06.2021 №19 в частині відмови ОСОБА_1 затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,5 га із кадастровим номером :03:007:0205 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с.Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області.

Зобов`язано Староостропільську сільську раду Хмельницької області розглянути на пленарному засіданні сесії Староостропільської сільської ради Хмельницької області заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки площею 1,5 га із кадастровим номером :03:007:0205 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с.Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та з урахуванням висновків суду у даному судовому рішенні.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Староостропільської сільської ради Хмельницької області.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, рішенням 34 сесії від 21.08.2020 №17 Коржівської сільської ради за результатом розгляду заяви позивача, останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення комунальної власності (землі запасу), яка розташована в межах території Коржівської сільської ради Староконстантинівського району Хмельницької області, орієнтовною площею 2,0 га.. Цим рішенням вказано, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання вказаного рішення ліцензійною землевпорядною організацією виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі виготовленого проекту землеустрою внесені відомості до Державного земельного кадастру та земельній ділянці площею 1,5 га. присвоєно кадастровий номер :03:007:0205.

Позивач звернулася до Староостропільської сільської ради (як правонаступника Коржівської сільської ради) із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0205 у власність.

На подану заяву відповідачем прийнято рішення 7-ої сесії 8-го скликання від 24 червня 2021 року №19 яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :03:007:0205.

Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо розгляду її заяви, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не дотримався вимог ЗК України та безпідставно відмовив у затвердженні проекту землеустрою, чим протиправно встановив особливий режим реалізації прав громадян на отримання земельних ділянок у власність та порушив принцип рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до положень ст.4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до змісту п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч.2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями частини 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення вважається прийнятим, якщо воно прийнято більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Види документації із землеустрою: а) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; б) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць; в) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; д) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб; е) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; є) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів; ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); з) робочі проекти землеустрою; и) технічна документація із землеустрою щодо визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); ї) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Положеннями ст.30 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з нормами частини 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз зазначених положень дозволяє дійти висновку, що Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм розгляду заяв громадян для передачі земельної ділянки у власність, особа звертається до відповідних органів із заявами для погодження проекту землеустрою, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 122 органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, Земельний кодекс України зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого погодження чи дозволу, належним чином мотивувати причини такої відмови у відповідності до закону.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0205, площею 1,5 га з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу щодо затвердження проекту землеустрою, без зазначення причин такої відмови.

Колегія суддів зауважує, що за наслідками розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою відповідно до ст.118 Земельного кодексу України та ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідач на пленарному засіданні приймає рішення про затвердження проекту землеустрою чи рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Відповідно до положень частин 8-9 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з нормами частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Таким чином слідує, що підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджений в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України норми статті 118 Земельного кодексу України не містять.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 №820/4852/17.

Водночас, відповідачем не надано суду доказів відсутності у позивача погодження проекту землеустрою в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а така підстава для відмови як пріоритетне та першочергове забезпечення земельними ділянками громадян, що постійно проживають на території селищної ради, не передбачена в ст.186-1 ЗК України.

Положеннями статті 26 Закону України "Про самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону (п. 34 ч. 1).

Земельний кодекс у статті 12 передбачає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчій органів у галузі земельних відносин. До повноважень міських рад належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад (п. "а"), передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодекс (п. "б"); вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону (п. "к").

В той же час Земельний кодекс України не передбачає регулювання земельних відносин щодо надання земельних ділянок громадян у власність актами органів місцевого самоврядування.

Стаття 118, яка регулює ці правовідносини, є імперативною і забезпечує однакове правове регулювання цих відносин в Україні.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у справі №638/20447/14-а (постанова від 06.02.2019 року).

Вирішуючи питання про затвердження проекту землеустрою, відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний керуватись чинними нормами та може відмовити у затвердженні проекту землеустрою тільки з підстав, визначених законодавством.

Таким чином, відмовляючи позивачеві у затвердженні проекту землеустрою відповідач не дотримався вимог ЗК України та немотивовано відмовив у затвердженні проекту землеустрою.

Підстави відмови ОСОБА_1 в затвердження технічної документації із землеустрою, наведені відповідачем в тексті апеляційної скарги, судом не приймаються до уваги та не розглядаються, як такі, що не наведені в тексті оскарженого рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Староостропільської сільської ради Хмельницької області від 24.06.2021 №19 в частині відмови ОСОБА_1 затвердження технічної документації із землеустрою та зобов`язання Староостропільську сільську раду Хмельницької області розглянути на пленарному засіданні сесії, заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки площею 1,5 га із кадастровим номером :03:007:0205 для ведення особистого селянського господарства, з прийняттям рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та з урахуванням вищенаведених висновків суду.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.