Справа № 349/2000/18
Суддя: Гаврилюк О. О.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/2000/18
Провадження № 2-а/349/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 квітня 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

представника позивача Вдовіна Р.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №349/2000/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в:

Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось до суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови старшого державного виконавця Опалька П. Б. від 07 травня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн. за невиконання без поважних причин судового рішення.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач на виконання постанови Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до розпорядження від 04 вересня 2017 року. Однак після проведеного перерахунку, здійсненого на виконання рішення суду, розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився. Причиною зменшення розміру пенсії стало те, що зменшився середньомісячний заробіток, оскільки при обчисленні пенсії враховувалася заробітна плата згідно довідки №5/17378 від 05 липня 2002 року в радянських рублях, так і в іноземній валюті без будь-якого переведення по курсу валют. А з часу проведення перерахнку пенсії на підставі судового рішення проводилися масові перерахунки, які впливали на підвищення розміру пенсії з 08 серпня 2015 року по 04 вересня 2017 року. З цих підстав постанова державного виконавця є неправомірною.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно частини 1 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Згідно частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб - порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

За приписами частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення відповідача, а також той факт, що відповідач мав можливість подати всі необхідні докази та пояснення через канцелярію суду або засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без участі належним чином повідомленого представника відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 26 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 17 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року проведено заміну позивача Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Ухвалою від 08 липня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у СВ Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області належним чином завірену копію висновку судово-економічної експертизи в кримінальному провадженні №0000209 Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Ухвалою від 09 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у СВ Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області належним чином завірену копію висновку судово-економічної експертизи в кримінальному провадженні №0000209 Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою від 26 жовтня 2020 року витребувано інформацію у СВ Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо призначення у кримінальному провадженні №0000054 від 05 березня 2020 року про призначення судово-економічної експертизи та надання такого висновку суду.

Ухвалою від 25 березня 2022 року проведено заміну відповідача по справі Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області на його правонаступника Південно - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

У судовому засіданні представник позивача Вдовін Р.Т. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які наведені у позовній заяві. Додатково пояснив, що органом досудового розслідування по даному факту було порушено кримінальне провадження у якому призначалися судово-економічні експертизи різним експертним установам. Жодна із проведених експертиз не підтвердила будь-якого порушення в діях працівників пенсійного фонду. 01 березня 2022 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження. Просив позов задовольнити.

Вислухавши доводи представника позивача, розглянувши подані та витребувані судом документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року, яка набрала законної сили 22 серпня 2017 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2016 року №349/125/16-а.

Зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за її заявою від 26 листопада 2015 року згідно архівної довідки про заробіток №5/17378 від 05 липня 2002 року, виданої Центральним архівом Міністерства оборони російської федерації за період з 01 квітня 1991 року по 31 березеня 1994 року, включивши в заробітну плату суми заробітку, отримані в іноземній валюті грошові одиниці якої зазначені в німецьких марках, відповідно до офіційно встановленого курсу НБУ, який був чинним на день звернення із заявою про перерахунок пенсії із більшого заробітку (грудень 2003 року), обчисливши марки ФРН до російського рубля у співвідношенні 1:1, отриманий російський рубль по курсу, який був встановлений Національним банком України на грудень 2003 року 1,8195 за 10 російських рублів, починаючи з 08 серпня 2015 року.

06 листопада 2017 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 26 жовтня 2017 року, виданого на виконання вищезазначеного судового рішення.

07 травня 2018 року державний виконавець наклав на Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області штраф в розмірі 5 100,00 грн. за невиконання постанови Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 без поважних причин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення). У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду - тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Викладене вище дає підстави для висновку про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року по справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року по справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року по справі № 420/70/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини:

1) факт виконання чи невиконання рішення;

2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 129701 від 04 вересня 2017 року разом з розрахунком № 5 підтверджують виконання постанови Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2017 року.

Крім того, згідно письмових пояснень працівників Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, які викладені у постанові про закриття кримінального провадження від 01 березня 2022 року, які надані органу досудового розслідування під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, розмір пенсії зменшився. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було продовжено виплату пенсії у тому ж самому розмірі. Рішення суду від 02 серпня 2016 року з урахуваням рішення суду від 22 червня 2017 року у якому було визначено механізм проведення перерахунк пенсії ОСОБА_1 з включенням для обчислення суми пенсії заробітну плату зазначену у судовому рішенні, було виконано у повному обсязі.

У кримінальному провадженні призначалася судово-економічна експертиза, проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру, у подальшому Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, які не були виконані через неможливість проведення такої експертизи.

На переконання суду та беручи до уваги встановлені судом обставин, суд прийшов до висновку, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вжив усі дії та конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач виконав рішення суду, однак розмір пенсії після проведеного перерахунку не збільшився з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині відсутності збільшення розміру пенсії не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За встановлених судом обставин постанова про накладення штрафу є неправомірною та не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому підлягає до скасування.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, та з урахуванням того, що позивач в даній справі виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона виконавчого провадження, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1762,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 241-244, 287 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Опалька Петра Борисовича від 07 травня 2018 року ВП № 55061660 про накладення штрафу на Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) у розмірі 5 100,00 грн (п`ять тисяч сто грн 00 коп.).

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса: 76018, місто Івано-Франківськ, вул.січових Стрільців,15 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн (тисячу сімсот шістдесят дві грн 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (адреса: 76018, місто Івано-Франківськ, вул.Грюнвальдська,11 . ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Гаврилюк