Справа № 140/2215/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Обрізка І.М., Носа С.П.,
з участю секретаря судових засідань Смолинця А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками розгляду його апеляційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі № 140/2215/21 позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу державної служби періоду служби в армії з 09 червня 1980 року по 13 червня 1982 року та зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період служби в армії з 09 червня 1980 року по 13 червня 1982 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 3акону України «Про державну службу» з врахуванням такого стажу з 29 грудня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 20241 року у справі № 140/2215/21 у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу державної служби періоду його роботи з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди його роботи з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2016 року та служби в армії з 09 червня 1980 року по 13 червня 1982 року, здійснивши перерахунок і виплату пенсії державного службовця з 23 березня 2020 року. У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року залишено без змін.

18 січня 2022 року апеляційним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи по суті вимоги заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем при поданні позову до суду першої інстанцї сплачено 1816,00 грн судового збору та 1427,40 грн при поданні апеляційної скарги.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач мав сплатити за подання апеляційної скарги 1362 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог та такі задоволено частково.

Частиною 4 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, на користь ОСОБА_1 слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань (908 грн за одну позовну вимогу, задоволену судом першої інстанції та 1362/2=681 грн частково задоволено позовну вимогу апеляційним судом) = 1589 грн сплаченого при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судового збору.

Вирішення питання про повернення судового збору у разі його внесення у більшому розмірі, ніж встановлено законом, вирішується відповідн до приписів статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241, 243, 250, 252, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, вул. Кравчука, 22-В, місто Луцьк, 43026) 1589 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`яносто) грн 00 коп сплаченого при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
С. П. Нос
Постанова у повному обсязі складена 06 квітня 2022 року.