Справа № 160/4269/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/4269/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 160/4269/21 (суддя І інстанції - Кучма К.С.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо незарахування позивачу періоду проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015 до страхового та пільгового стажу, періоду проходження строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час призначення пенсії відповідно до його заяви про призначення пенсії від 30.11.2020;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи позивача період проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015, до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 під час призначення пенсії відповідно до заяви його про призначення пенсії від 30.11.2020;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058)відповідно до його заяви про призначення пенсії від 30.11.2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо незарахування позивачу періоду проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015 до страхового та пільгового стажу, періоду проходження строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час призначення пенсії відповідно до його заяви про призначення пенсії від 30.11.2020.

- зобов`язано відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи позивачу період проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015 до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 під час призначення пенсії відповідно до його заяви про призначення пенсії від 30.11.2020.

- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.11.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зарахувати період проходження військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 до стажу роботи відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 немає законних підстав, оскільки до вступу на військову службу позивач не виконував роботи передбачені зазначеною нормою.

В частині зарахування до страхового та пільгового стажу роботи позивачу періоду проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015 апеляційна скарга доводів не містить.

У частині відмови у позові рішення суду позивачем не оскаржено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, на шахті імені Героїв космосу у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»:

- 23.11.1998 - 29.11.1998 - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті;

- 30.11.1998 - 21.12.1998 - курси за професією «гірник підземний» - навчання за фахом;

- 22.12.1998 - 20.01.1999 - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті;

- 21.01.1999 - 07.06.1999 - гірник підземний з повним робочим днем в шахті;

- 27.11.2000 - 20.05.2001 - гірник підземний з повним робочим днем в шахті ;

- 21.05.2001 - 25.06.2001 - курси за професією «гірник очисного забою» - навчання за фахом;

- 26.06.2001 - 02.08.2001 - учень гірника очисного забою, з повним робочим днем в шахті;

- 03.08.2001 - 30.11.2020 (на день звернення до органу пенсійного фонду) - гірник очисного забою підземний повним робочим днем в шахті.

Також, згідно з трудовою книжкою позивач з 27.05.1997 року по 14.10.1998 рік служив у Збройних Силах України. (а.с. 9-13)

Зазначені обставини підтверджені також довідкою від 30.11.2020 № 1019, виданою Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», про підтвердження пільгового трудового стажу. (а.с. 14)

20.08.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону № 1058, проте листом від 01.09.2020 пенсійним органом у призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. У листі зазначено, що стаж роботи в підземних умовах, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку до ст. 114 Закону № 1058, з урахуванням кратності складає 23 роки 9 місяців 7 днів, що є менше ніж необхідні 25 років. При цьому за змістом листа та розрахунком періодів стажу до пільгового стажу не зараховані періоді проходження позивачем строкової служби у ЗСУ з 10.06.1997 по 14.10.1998 та період проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015. (а.с. 55)

30.11.2020 позивач знову звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону № 1058.

Листом від 16.02.2020 № 0400-010303-8/22855 про відмову в призначенні пенсії відповідачем повідомлено, що неможливо зарахувати період проходження військової служби під час мобілізації з 21.03.2014 по 14.03.2015 року у зв`язку з тим, що відсутня довідка про грошове забезпечення та дані персоніфікованого обліку (ОК-5). Таким чином, загальний стаж роботи позивача становить 25 років 5 місяців 14 днів, пільговий стаж становить 19 років 6 місяців 17 днів на дату звернення. (а.с. 7-8).

Вважаючи протиправною відмову в призначенні йому пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що періоди період проходження строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998 та проходження військової служби під час мобілізації з 24.03.2014 по 14.03.2015 мають бути враховані до пільгового стажу роботи позивача на провідних професіях, дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, у зв`язку з чим відповідач не довів правомірності відмови, викладеної у листі від 16 лютого 2020 року № 0400-010303-8/22855, у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Натомість, суд вважав, що оскільки згідно з вимогами ст. 58 Закону № 1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, то він має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, а тому вважав за можливе лише зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.11.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням висновків суду.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв`язку з цим апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині задоволення вимог щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби з 10 червня 1997 року по 14 жовтня 1998 року.

Стосовно оскарженої частини рішення колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції станом на час проходження позивачем строкової військової служби у 1997-1998 роках час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Отже, як Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», так і Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено право позивача на зарахування періоду військової служби до стажу роботи а спеціальністю. При цьому, конкретні умови та порядок такого зарахування зазначеними вище нормами не визначені.

Позивач вважає, що вказане вище правило дозволяє зарахувати період проходження строкової військової служби як до стажу роботи за спеціальністю, яка була до призову його на службу у ЗСУ, так і до стажу роботи за спеціальністю після проходження служби.

Апелянт тлумачить ці норми в кореспонденції з безперервним трудовим стажем і вважає, що період військової служби може бути зарахований лише до стажу роботи за спеціальністю, з якої особа була призвана на строкову військову службу.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а та від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що приписи статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають тлумаченню таким чином, що час проходження особою військової служби може бути за бажанням особи зарахований як до стажу роботи, який передував службі, так і до стажу роботи, який слідував безпосередньо за періодом проходження військової служби.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період проходження позивачем строкової військової служби з 10.06.1997 по 14.10.1998.

При цьому доводи апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин правил щодо безперервного стажу роботи є безпідставними, оскільки ці правила регулюють зовсім інші правовідносини, ніж питання обчислення пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058.

Також безпідставними є і посилання апелянта на приписи ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 2636-IV від 02.06.2005, оскільки позивач після проходження строкової військової служби і початку роботи за професією, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, вже набув право на зарахування часу військової служби до пільгового стажу, а тому за приписами ст. 22 Конституції України наступними змінами до законодавства таке його право не може бути скасовано бо звужено.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 160/4269/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко