Справа № 140/9915/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/9915/21 пров. № А/857/875/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.07.2021 №312 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та зобов`язання призначити та виплачувати з 27.04.2021 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з розрахунку вислуги років на службі календарних 23 роки 10 місяців 3 дні, пільгових 3 роки 8 місяців 10 днів, загальна вислуга 27 років 06 місяців 13 днів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №312 від 22 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 27 квітня 2021 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд, на підставі наданих доказів, прийшов до помилкового висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктами «б» та «в2 вказаної статті встановлено, що пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д2, «з2 статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України №2262 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Виходячи з наведено, апелянт вважає, що в Законі №2262 не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 25 календарних років вислуги, обчисленої на пільгових умовах, вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 25 календарних років та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного на підставі особової справи, станом на 26 квітня 2021 року - календарна вислуга років у позивача становить 23 роки 10 місяців 03 дні.

Враховуючи викладене, період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова №393), в розумінні частини 2 статті 17 Закону України №2262, не може бути зарахований до календарної вислуги років.

Крім того, законодавством розмежовано такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років».

При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії. В той час, для визначення права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчислення Законом не передбачено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посадах офіцерського складу та відповідно до наказу №50 від 16.02.2021 Міністра оборони України, наказу №299-к від 26.04.2021 керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звільнений в запас в званні підполковник відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України та направлений для зарахування на військовий облік до Луцького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Волинської області.

Згідно розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника юстиції ОСОБА_1 в останнього наявна вислуга років на службі календарна -23 роки 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні - 3 років 8 місяців 10 днів, а загальна вислуга 27 років 06 місяців, 13 днів.

У зв`язку з виниклими підставами та умовами для призначення пенсії, 15.07.2021 за вих. №2482 військовий комісар Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направив до ГУ ПФ України у Волинській області документи позивача для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугою років.

Однак, 22.07.2021 ГУ ПФ України у Волинській області прийняло рішення №312 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років, в якому вказано, що пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»- «д», «ж» статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. На час звільнення зі служби календарна вислуга років позивача складає 23 роки 10 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції правильно врахував, що статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб2 від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ)визначено умови призначення пенсій за вислугу років.

Пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктом «б2 статті 13 Закону №2262-XII встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 статті 17 Закону №2262-XII).

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 9 підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховуються періоди служби по охороні державного кордону з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби та відповідно до абзацу 6 підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З урахуванням зазначених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд дійшов вірного висновку, що при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту «а2 частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ необхідно також керуватися постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, якою затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393).

Згідно матеріалів справи, під час проходження військової служби по охороні державного кордону в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України на посадах офіцера відділення внутрішньої безпеки по Луцькому та Мостиському прикордонних загонах в періоди з 1 січня по 31 грудня 2007 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2012 року, відповідно до абзацу 9 підпункту «в» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 від 17.07.1992 №393, до вислуги років для призначення позивачу пенсії як особі офіцерського складу, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ці періоди служби зараховані позивачу на пільгових умовах, з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби, як в інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Згідно п.17 розділу II «Переліку посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №139 від 20 .02.2017, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.03.2017 за № 362/30230 зараховується один місяць служби за півтора місяця служба в підрозділах забезпечення внутрішньої безпеки, забезпечення власної безпеки, оперативно-технічних підрозділів, які безпосередньо здійснюють оперативно-розшукову діяльність (заходи) на підставі наказу Адміністрації Держприкордонслужби, - з 01 серпня 2003 року.

Згідно послужного списку та розрахунку вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 такий пільговий період служби на посадах офіцера внутрішньої безпеки в прикордонних загонах Державної прикордонної служби України був зарахований командуванням та становить 2 роки 6 місяців, що підтверджується копіями відповідних документів.

Окрім того, під час проходження військової служби в період з 01.08.2016 по 06.03.2017 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на посаді слідчого першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону військової прокуратури сил антитерористичної операції, а тому відповідно до абзацу 6 підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1, особам офіцерського складу, відповідно до Закон № 2262-ХІІ, цей період служби зарахований йому з розрахунку один місяць служби за три місяці, як час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Згідно послужного списку, розрахунку вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 , довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , такий пільговий період служби командуванням був зарахований та становить 1 рік 2 місяців 10 днів.

З огляду на викладене є встановленим, що позивач має календарну вислугу років на службі -23 роки 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні - 3 років 8 місяців 10 днів, а загальну вислугу 27 років 06 місяців, 13 днів

Суд першої інстанції правильно вважав, що статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі №805/3923/18-а від 03.03.2021.

Також, при розгляді справи суд першої інстанції вірно зауважив, що передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Враховуючи зазначене, суд дійшов підставного висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 25 календарних років і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постановою №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Також, за наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив висновок, викладений у постанові від 14.04.2021 про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З урахуванням зазначеного, оскільки, вислуга років ОСОБА_1 з урахуванням часу служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах становить більше 25 календарних років, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Також, при розгляді справи судом правильно враховано, що відповідно до п. «б» ч.1 ст.50 Закону №2262-ХІІ призначається пенсія особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за і цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, а тому пенсія повинна бути призначена позивачу з 27.04.2021.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року по справі № 140/9915/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін