Справа № 160/27321/21
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у м. Дніпро в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
30.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 21.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано докази від відповідача.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивача - Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль», зареєстровано як юридичну особу 05.10.2001, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код 00130820).
Позивач є платником екологічного податку та перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янське управління, Кам`янська ДПІ (м. Кам`янське).
19.03.2021 АТ «Дніпровська ТЕЦ» звернулося до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з примірною заявою про списання штрафних (фінансових) санкцій та пені відповідно до п. 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 19-1.1.1, п.п. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, у порядку, визначеному п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з екологічного податку Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», визначеного податковою декларацією екологічного податку за І, ІІ квартали 2015 року по строках сплати 20.05.2015 та 19.08.2015, фактично сплачено 18.05.2020, та за IV квартал 2019 року по строку сплати 19.02.2020 фактично сплачено 18.05.2020.
Стадії погашення податкового боргу у складеній в акті перевірки таблиці відображено таким чином:
- податкова декларація екологічного податку за ІІ квартал 2015 року: податкове зобов`язання 9017,33 грн, граничний термін сплати 19.08.2015, сума податкового боргу 9017,33 грн, кількість днів затримки 553 (з 13.11.2018 до 18.05.2020);
фактично сплачено 18.05.2020 за вказаними податковими деклараціями 178370,00 грн за платіжним дорученням № 4348 від 18.05.2020.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України у редакції, яка була чинною станом на дати подання податкових декларацій за І, ІІ квартал 2015 року).
Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України у редакції, яка була чинною станом на дату подання податкової декларації за IV квартал 2019 року).
У п.п. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України надано визначення поняття грошового зобов`язання платника податків, згідно з яким це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За правилами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.57 пункту 14.1 статті 14 ПК України екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009 року.
Згідно з п. 250.2 ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України, податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з п 124.2 ПК України Діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1.-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Суд зауважує, що сторонами не заперечується, зокрема, наявність та розмір заборгованості позивача з екологічного податку, а також несвоєчасність сплати самостійно визначеного позивачем податкового зобов`язання.
Предметом означеного спору є правомірність сформованого відповідачем за результатами проведення камеральної перевірки податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції станом на дату проведення перевірки) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Щодо посилання позивача на мораторій на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, а також на приписи п. 4-3 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», як на підставу протиправності нарахування підприємству штрафних санкцій, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2343-ХІІ від 14.05.1992 (далі - Закон №2343; чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми, тощо.
Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, АТ «Дніпровська ТЕЦ» включене до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році» №358-р від 10.05.2018.
Наказом Фонду державного майна України №759 від 08.06.2018 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,9277% статутного капіталу АТ «Дніпровська ТЕЦ».
Згідно з п. 4-3 розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону №2343, після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Зазначені дії не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
З набуттям чинності Кодексу України з процедур банкрутства з 21.10.2019 визначені п. 4-3 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратили чинність.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів введено Господарським судом Дніпропетровської області з 17.12.2015 по 13.11.2018, а також з 13.11.2018 по 21.10.2019 діяли заборони, встановлені п. 4-3 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі щодо стягнення заборгованості з екологічного податку, яка виникла у позивача до порушення справи про банкрутство і є кредиторською в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Як вбачається з матеріалів справи, штрафні санкції нараховані відповідачем за податковими деклараціями за І, ІІ квартал 2015 року за період з 13.11.2018 до 18.05.2020, за податковою декларацією за IV квартал 2019 року за період з 20.02.2020 до 18.05.2020, тобто після припинення дії мораторію і до фактичної сплати податку
Суд зазначає, що пунктом 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено законодавче обмеження права кредитора (позивача) на нарахування неустойки (штраф, пеня), на прострочену суму боргу за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання, у випадку припинення щодо боржника провадження у справі про банкрутство у зв`язку з його приватизацією, діє як спеціальна заборона, що виключає можливість застосування до такої особи штрафних санкцій на загальних підставах.
Дана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/4700/19.
Слід зауважити, що Закон № 2343, й вищезазначені положення, втратили чинність з 21.10.2019, у зв`язку з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства, однак при вирішенні спору по суті суд врахував такі обставини.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність нарахування відповідачем за період з 13.11.2018 до 20.10.2019 штрафу за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з екологічного податку за податковими деклараціями за І, ІІ квартал 2015 року, що є підставою для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення.
В іншій частині нарахування відповідачем штрафу за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з екологічного податку було здійснено відповідно до вимог законодавства.
Щодо посилання позивача на неврахування відповідачем під час проведення перевірки списання штрафних санкцій, що обліковувались станом на 01.11.2020 по екологічному податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення у загальній сумі 11 552,62 грн, суд зазначає, що таке списання не вплинуло на нарахування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки відбулося після закінчення періоду (кінцевою датою якого є 18.05.2020), за який відповідачем було здійснено нарахування штрафу.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення про нарахування АТ «Дніпровська ТЕЦ» штрафних санкцій, прийнято відповідачем на підставі, у межах, але не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 2270,00 грн, що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 573 від 28.12.2021.
Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову, суд дійшов висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Заводська, буд. 2, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП 44118658.

Повний текст рішення складено 06.04.2022.

Суддя В.В. Рянська