Справа № 560/2732/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2732/22
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 03.02.2022, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18 листопада 2021 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про держав ну службу"; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 в стаж державної служби періоди роботи: - проходження строкової військової служби з 18 жовтня 1983 року по 16 листопада 1985 року (2 роки, 29 днів); - період роботи в органах державної податкової служби з 01 серпня 1990 року по 08 жовтня 2018 року (28 років 3 місяці); - період роботи в Слобідсько-Чульчієвецькій сільський раді з 09 жовтня 2018 року по 01 грудня 2020 року (2 роки 21 день); 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 11 листопада 2021 року пенсію державного службовця по інвалідності II групи відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 09 листопада 2021 року №1922/02-20 та №1923/02-20, з урахуванням проведених виплат без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою відстрочення чи розстрочення виплати.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 11.11.2021 звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про переведення на пенсію державного службовця згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 з врахуванням довідок про заробітну плату від 09.11.2021 №1922/02-20 та №1923/02-20, виданих Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.11.2021 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, оскільки нормами вказаного Закону не передбачено призначення даного виду пенсії. Також пенсійний орган повідомив, що після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10,12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж. Позивача вказує, що має необхідний стаж роботи на державній службі. При цьому, відповідачем протиправно не зараховано до стажу державної служби роботу позивача в органах податкової за період з 01 серпня 1990 по 08 жовтня 2018 року, період проходження строкової військової служби з 18 жовтня 1983 по 16 листопада 1985 року та роботу в Слобідсько-Кульчієвецькій сільській раді з 09 жовтня 2018 по 01 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.03.2021 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що з 04.11.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV). 11.11.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.11.2021 № 1922/02-20 та № 1923/02-20, виданих Слобідсько - Кульчієвецькою сільською радою. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.11.2021 № 16 (з врахуванням змін від 10.12.2021 до рішення про відмову в перерахунку) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено, в переведені на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIIІ від 10.12.2015, згідно заяви від 11.11.2021, оскільки призначення пенсії по інвалідності Законом №899-VIIІ не передбачено. Зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону № 889 його дія не поширюється, зокрема, на народних депутатів, посадових осіб місцевого самоврядування, військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону, осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом, працівників патронатних служб. Відповідно до ст. 3 Закону № 889 його дія не поширюється, зокрема, на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування. Також, просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Згідно з ухвалою суду від 24.03.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи №560/2732/22 з викликом (повідомленням) сторін, відмовлено та залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області як другого відповідача по справі №560/2732/22.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №017898 від 06.07.2020 стверджено, що ОСОБА_1 довічно встановлено ІІ групу інвалідності з 06.07.2020.

11.11.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив перерахувати пенсію, вид перерахунку: перехід на пенсію за іншим законом (арк. спр. 96).

Також, до заяви про перерахунок пенсії, позивачем додано, зокрема, Довідки Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 09 листопада 2021 року №1922/02-20 та №1923/02-20.

Згідно з Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.11.2021 № 16 (з врахуванням змін від 10.12.2021 до рішення про відмову в перерахунку) відмовлено в переведені на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIIІ від 10.12.2015, згідно заяви від 11.11.2021.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно з ст. 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Обставина щодо втрати чинності Порядку №283, у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби, судом не враховується, оскільки його норми були чинними на час здобуття позивачем стажу державної служби (далі - Порядок № 229).

Порядок № 229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Згідно з п. 3 Порядку до стажу державної служби включається також:

- час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ;

- час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Також, згідно з частиною 1 статті 2 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, період проходження військової служби з 18.10.1983 по 14.11.1985 слід зарахувати до стажу державної служби.

Також, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи з 01.08.1990 по 08.10.2018 в органах державної податкової служби.

Згідно запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1983 позивач 01.08.1990 прийнятий на посаду податкового інспектора відділу оподаткування господарських та кооперативних підприємств та організацій державної податкової інспекції Мінфіну УРСР в Кам`янець - Подільському районі, згідно запису № 11 30.10.1992 присвоєно персональне звання «інспектора податкової служби І рангу», згідно запису № 15 від 01.04.1996 - спеціальне звання «радник податкової служби ІІІ рангу», згідно запису № 21 від 01.11.2004 - спеціальне звання «радник податкової служби І рангу», згідно запису № 25 від 16.08.2013 - одинадцятий ранг державного службовця, згідно запису № 26 від 01.01.2014 - спеціальне звання «радник податкової та митної справи І рангу».

Згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст. 343 ПК України, посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; інспектор податкової служби IV рангу; молодший інспектор податкової служби.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Тому, період роботи позивача в органах державної податкової служби з 01.08.1990 по 08.10.2018 зараховується до стажу державної служби.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача в органах державної податкової служби з 01.08.1990 по 08.10.2018.

Також, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 09.10.2018 по 01.12.2020 на посаді заступника сільського голови.

Згідно з п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Згідно з п. 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Враховуючи наведене, період роботи позивача з 09.10.2018 по 01.12.2020 в органах місцевого самоврядування на посаді заступника сільського голови слід зарахувати до стажу державної служби.

Отже, трудовий стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років, він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно з ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Щодо аргументів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що законодавцем визначено правила, які підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положень" Закону № 889-VIII, і норми, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік, стаж державного службовця і страховий стаж, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) (провадження № 11-555заі18), яке набрало законної сили і є зразковим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити пенсію без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою без відстрочення чи розстрочення виплати, суд зазначає, що будь-якого рішення щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, обмеження суми виплати чи відстрочення або розстрочення виплати відповідачем не приймалось. При цьому, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а тому права позивача в цій частині не порушені, такі вимоги є передчасними, і відповідно задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов, з урахуванням правового висновку Верховного Суду викладеного у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) (провадження № 11-555заі18) та висновків Верховного Суду, задовольняється частково.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.11.2021 № 16 про відмову в перерахунку та Зміни до рішення про відмову в перерахунку від 10.12.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період військової служби з 18.10.1983 по 14.11.1985 та періоди роботи з 01.08.1990 по 08.10.2018 та з 09.10.2018 по 01.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 та здійснити нарахування й виплату (з врахуванням виплачених сум) з 11.11.2021 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 09 листопада 2021 року №1922/02-20 та №1923/02-20.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 квітня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м. Миколаїв, 54020, ).

Головуючий суддя А.І. Петричкович