Справа № 140/1688/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1688/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 31.01.2022 №327395 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.01.2022 відповідачем було винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000 грн за порушення абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону (відсутність ліцензії).

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною. Вказує, що згідно акта №312604 від 07.12.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який був надісланий йому разом з викликом на розгляд справи, вбачається, що він здійснював перевезення 8 пасажирів по маршруту «Камінь -Каширський -Київ» легковим автомобілем на замовлення за відсутності ліцензії. Однак, з акта перевірки не вбачається, що державні інспектори встановили, що пасажири вносили плату за перевезення транспортним засобом та в якому розмірі, а тому ідентифікувати цих осіб саме як пасажирів-замовників послуг зі складеного акта не можливо, матеріали перевірки не містять їх пояснень так само як і пояснень водія. У документах, складених відповідачем відсутні пояснення стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем пасажирських перевезень.

На думку позивача, законодавець передбачає обов`язкову наявність спеціального суб`єкта, щодо якого можна застосувати адміністративно-господарський штраф. Відсутність такого спеціального статусу свідчить про безпідставність застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, передбаченого статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач приймав участь у розгляді справи та надав письмові пояснення про те, що жодного відношення до перевезення пасажирів 07.12.2021 по маршруту «Камінь-Каширський-Київ» він не має, ліцензії на перевезення пасажирів також не має, а транспортний засіб вказаний в оскаржуваній постанові йому не належить.

Також вказує на те, що попередньо вищевказаний акт перевірки був надісланий ОСОБА_2 , яку викликали на розгляд справи. Однак, після надання нею пояснень, що вона не займається перевезенням пасажирів, посадовими особами відповідача дописано в акті його ідентифікаційний номер та направлено безпосередньо йому акт перевірки №312604 від 07.12.2021.

Разом з тим, акт перевірки це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами. Зокрема, ці докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У документах, складених відповідачем відсутні пояснення та будь-які докази стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем пасажирських перевезень.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідачем 21.02.2022 за вх.№10644/22 було подано до суду відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що листом №54/2/2656 від 07.12.2021 Управління Служби безпеки України у Волинській області повідомило Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про організацію ОСОБА_1 пасажирських перевезень.

З огляду на це, в рамках співпраці з Управлінням патрульної поліції у Волинській області, посадовими особами Укртрансбезпеки на підставі направлення №013417 від 03.12.2021 та тижневого графіка перевірок 07.12.2021 була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у смт Маневичі щодо ОСОБА_1 . Під час перевірки водій ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 (згідно з яким, власницею транспортного засобу була ОСОБА_2 ) та посвідчення водія НОМЕР_2 . Головним спеціалістом відділу державного контролю Чапалою А.О. встановлено, що у перевізника відсутня ліцензія, про що складено акт №312604.

Оскільки, транспортний засіб Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент проведення перевірки належав ОСОБА_2 , то саме її було запрошено на розгляд справи 17.01.2022. ОСОБА_2 надала письмові пояснення, де вказала, що не організовує перевезення і не знає з яких підстав ОСОБА_1 перебував за кермом належного їй автомобіля.

На розгляд справи 31.01.2022 запрошено ОСОБА_1 , який був за кермом транспортного засобу під час рейдової перевірки 07.12.2021. Останній надав письмові пояснення в яких заперечує, що 07.12.2021 здійснював перевезення пасажирів та перебував за кермом Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_3 . на автодорозі М-07. Однак зазначене спростовується відеозаписом із нагрудної камери головного спеціаліста відділу державного контролю Чапали А.О., на якому фігурує водій ОСОБА_1 ..

Додатково зазначає, що повідомлення про надання послуг перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання ліцензії ОСОБА_1 до територіального управління Укртрансбезпеки надходили неодноразово і підтверджувались письмовими поясненнями пасажирів. Окрім того, 14.12.2021 позивач зареєструвався фізичною особою-підприємцем із зазначенням видів діяльності «49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» та «49.39 Інший пасажирський наземний транспорт», а 31.12.2021 отримав ліцензію, що дозволяє виконувати внутрішні перевезення перевезення пасажирів легковими автомобілям на замовлення. Транспортний засіб, яким згідно ліцензії ОСОБА_1 може виконувати перевезення пасажирів - це той самий ТЗ, що перевірявся під час рейдової перевірки 07.12.2021, але тепер позивач перереєстрував право власності на себе.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив від 22.02.2022 позивач підтримав доводи та аргументи позовної заяви та просив позов задовольнити.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

На підставі направлення на рейдову перевірку №013417 від 03.12.2021 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 06.12.2021 по 12.12.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у смт Маневичі.

Перевірено транспортний засіб марки Volkswagen LT35, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт №312604 від 07.12.2021, у якому зафіксовано порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення по маршруту «Камінь-Каширський - Київ», відсутня ліцензія.

В акті зафіксовано, що водій з актом ознайомився, однак від пояснень та підпису акта перевірки відмовився (а.с.6).

На розгляд справи 17.01.2022 була запрошена ОСОБА_2 , з огляду на те, що на момент перевірки саме їй належав транспортний засіб Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_2 надала письмові пояснення у яких вказала, що не організовує перевезення і не знає з яких підстав ОСОБА_1 перебував за кермом належного їй автомобіля.

31.01.2022 на розгляд справи запрошено ОСОБА_1 , як особу, що перебувала за кермом транспортного засобу під час рейдової перевірки 07.12.2021. ОСОБА_1 надав письмові пояснення в яких повідомив, що ніякого відношення до перевезення пасажирів він не має, ліцензії на перевезення пасажирів на момент складання акта не мав, не здійснював 07.12.2021 перевезення пасажирів по маршруту «Камінь -Каширський-Київ». Якщо і користувався автомобілем того дня, то в салоні автомобіля перебували члени його сім`ї і ніяких по сторонніх осіб з метою отримання матеріальної вигоди він не перевозив (а.с.22).

Виконуючим обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327395 від 31.01.2022, якою на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільного перевізника ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 цього Закону у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеної постанови та звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до пункту 3 розпорядження Кабінету Міністрів України № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" від 03.03.2020 встановлено, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

Таким чином, Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Аналіз положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що у направленні па рейдову перевірку обов`язково повинно бути зазначено: акти законодавства, додержання яких перевіряється, ділянка дороги, маршрут, автовокзал, автостанція, місце посадки і висікти пасажирів, стоянка таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження і розвантаження вантажних автомобілів, під час виїзду з підприємства.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Стаття 39 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення (частина перша статті 39 вказаного Закону). Документами для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України (частина дев`ята статті 39 Закону №2344-ІІІ).

За приписами пунктів 104, 105 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176, для надання послуг з перевезення легковими автомобілями на замовлення (далі - перевезення на замовлення) автомобільний перевізник зобов`язаний використовувати транспорті засоби, які належать йому на праві власності чи користування, що підтверджується відповідними реєстраційними документами, мати відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожен автомобіль. Організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання.

З наведеного слідує, що ліцензія, договір із замовником послуги є тими документами, наявність яких під час здійснення заходів державного контролю є предметом перевірки щодо дотримання вимог законодавства автомобільними перевізниками, які надають послуги з перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За приписами абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Законі №2344-ІІІ (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ стало встановлення посадовими особами територіального органу Укртрансбезпеки факту перевезення позивачем легковим автомобілем пасажирів за відсутності ліцензії. Такий висновок зроблено в акті перевірки від 07.12.2021 №312604. Проте в акті перевірки лише зазначено загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), серія і номер свідоцтва про реєстрацію, дані про водія. Натомість в акті перевірки не вказано інформацію про пасажирів - замовників послуг та матеріали перевірки не містять їх пояснень. У документах, складених відповідачем, відсутні пояснення стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем саме пасажирських перевезень на замовлення та чи попередньо узгоджувались такі замовлення. Тобто, із матеріалів перевірки, в тому числі і з долученого відеозапису із нагрудної камери інспектора, який проводив перевірку, неможливо встановити факту попереднього замовлення пасажирами у позивача послуг із перевезення та договірних умовах такого перевезення, зокрема інспектором не з`ясовано комерційної основи такого перевезення. Інспектором не встановлено суми такої оплати, не отримано пояснень у пасажирів чи здійснювали або чи будуть вони здійснювати оплату за перевезення.

Суд зазначає, що акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

На переконання суду, перебування позивача ОСОБА_1 07.12.2021 за кермом автомобіля марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_3 та перевезення пасажирів (за умови, що таке мало місце) не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскільки відповідач не надав належних, достатніх, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки 07.12.2021 позивач на зазначеному транспортному засобі надавав послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення та що він є автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ.

В ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки акта перевірки від 07.12.2021 №312604 про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд уважає, що відповідачем у справі не доведено належними доказами факту здійснення 07.12.2021 позивачем пасажирських перевезень легковим автомобілем на замовлення, тобто вчинення порушення, за яке передбачена відповідальність абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, у зв`язку з чим з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправною та скасування постанови виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.01.2022 №327395 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн, який сплачений позивачем відповідно до квитанції від 02.02.2022 №.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, місто Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, будинок 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.01.2022 №327395 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати у сумі 992, 40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук