Справа № 357/911/22
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/911/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Кравченко О. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 2) поліцейського Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюка Віталія Івановича, 3) Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністратвине правопорушення серії БАБ № 639961 від 15.01.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до: 1) Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 2) поліцейського Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюка Віталія Івановича про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, у якому позивач просить суд постанову про адміністративне правоворушення серії БАБ № 639961 від 15 січня 2022 року, скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 січня 2022 року відповідачем було складено постанову серії БАБ № 639961. Позивач вважає вказану постанову безпідставною, оскільки колір підсвітки номерного знаку повністю відповідав вимогам усіх стандартів, в тому числі стандартів виробника. Номерний знак добре освітлювався, був видимий з відстані 20 метрів. У графі 7 постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу, а тому числі технічного засобу. Факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина у інкримінованому правопорушенні, а тому у діях скаржника відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, жодних прав та обов`язків роз`яснено не було та відмовлено у клопотанні про залучення захисника. Поліцейським було порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи не було. Поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Залучено до участі в справі у якості другого відповідача Головне управління Національної поліції в Київській області. Роз`яснено відповідачам право подати до суду відзив проти позову, та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачам подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії БАБ № 639961 від 15 січня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та належним чином завірену копію оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 08 лютого 2022 року. Відповідач-1, ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 08 лютого 2022 року. Відповідач -2, ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 08 лютого 2022 року. Відповідач -3, ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 07 лютого 2022 року.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, відзив на позов у встановленні судом строки на адресу суду не надходив, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В силу вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

15 січня 2022 року поліцейським ВРПП Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області молодшим лейтенантом поліції Романюк В., винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 850,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 15 січня 2022 року о 18 год. 05 хв. на автодорозі М-02 Білоцерківського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , у якому був змінений колір підсвітким державного номерного знаку, у зв`язку з чим був недостатньо освітлений у темну пору доби, чим порушив пп. «а» п.31.4.3 (а), пп. «в» п.2.9 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Вказана постанова не містить відомостей про долучення до постанови будь-яких доказів на підставі яких приймалося рішення.

Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив постанову серії БАБ № 639961, мотивуючи тим, що колір підсвітки номерного знаку повністю відповідав вимогам усіх стандартів, в тому числі стандартів виробника. Номерний знак добре освітлювався, був видимий з відстані 20 метрів. У графі 7 постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу, а тому числі технічного засобу. Факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина у інкримінованому правопорушенні, а тому у діях скаржника відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, жодних прав та обов`язків роз`яснено не було та відмовлено у клопотанні про залучення захисника. Поліцейським було порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи не було, поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст.280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст.159 КАС України встановлено, що, зокрема, відзив на позовну заяву є заявою по суті. Подання заяв по суті є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Так, згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП до суду, не надано.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи Відповідачі будь-яких доказів в обґрунтування заперечень та відзиву на позов до суду не надали, розпорядившись своїм правом на власний розсуд.

Оскільки відповідачами у справі, не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та правомірності прийняття постанови серії БАБ № 639961 від 15 січня 2022 року, яка є предметом оскарження у даній справі, а тому приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та враховуючи положення ст.62 Конституції України, ст.280, 251 КУпАП, ст.77 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо скасування постанови.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, у тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, тому позов підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами статті 48 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Приймаючи до уваги те, що належним відповідачем у даній справі є саме Головне управління Національної поліції в Київській області, а не Білоцерківське районне управління полці Головного управління Національної поліції в Київській області та поліцейський Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюк Віталій Іванович, визначені у позовній заяві, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги щодо відповідача - Головного управління Національної поліції в Київській області, відмовивши у їх задоволенні щодо відповідачів Білоцерківського районного управління полці Головного управління Національної поліції в Київській області та поліцейського Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюк Віталій Іванович, визначених у позовній заяві.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 496,40 грн., тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області - задовольнити повністю.

Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень - постанову серії БАБ № 639961 від 15 січня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження в даній адміністративній справі.

В задоволенні позову ОСОБА_1 щодо відповідачів Білоцерківського районного управління полці Головного управління Національної поліції в Київській області та поліцейського Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюк Віталій Іванович, визначених у позовній заяві, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська,15, ) на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 496,40 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1): Білоцерківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Місцезнаходження: вул.Привокзальна, 3, м.Біла Церква, Київська обл., 09100.

Відповідач 2): поліцейський Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Романюк Віталій Іванович. Місцезнаходження: вул.Привокзальна, 3, м.Біла Церква, Київська обл., 09100.

Відповідач 3): Головне управління Національної поліції в Київській області. Місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська,15, .

СуддяМ. М. Бебешко