Справа № 420/25447/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» (; адреса: проспект Григорівського десанту, 28, кв. 48, м. Южне, Одеська область, 65481) до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеської області (; адреса: просп.. Григорівського десанту, 18, м. Южне, Одеська область, 65481) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу та припису,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеської області , у якому представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради, які полягають у проведенні позапланової перевірки ТОВ «Южний електротехнічний завод» у період з 01.07.2021 року по 09.07.2021 року.

наказ Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради №2-П від 22.06.2021 року «Про проведення позапланової перевірки із здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта «Будівництво першої черги офісно- торговельного центру, будівля відділу продажу» розташованого за адресою : Одеська обл.. м.Южне, II мікрорайон, кадастровий номер :02:006:0002» визнати протиправним та скасувати.

припис Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.07.2021 року визнати протиправним та скасувати.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.12.2021 року об 11:26:21 справа №420/25447/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування вимог позову позивач вказує, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства було прийнято Наказ про проведення позапланової перевірки та фактично проведено таку перевірку, за результатом чого було прийнято оскаржуваний припис від 09.07.2021 року. Позивач переконаний, що обставини, які спричинили прийняття вище визначених актів, не відповідають встановленим чинним законодавствам вимогам та зазначає, що:

по-перше, у якості підстави для прийняття спірного Наказу №2-П від 22.06.2021 року вказано цей самий наказ. Також особою, яка видала наказ, є та ж сама особа, що склала службовий лист від 22.06.2021 року №205.21-01-15, що викликає сумнів в обґрунтованості підстав проведення перевірки;

по-друге, у спірному наказі не вказано предмету перевірки та суб`єкта господарювання, стосовно якого проводиться позапланова перевірка

по-третє, як наслідок необґрунтованості наказу про проведення перевірки сам факт його проведення, а також прийнятті за її результатом документи не містять ані фактичного, ані нормативного підґрунтя, а тому, у свою чергу, є також протиправними та підлягають скасуванню.

Копія ухвали суду від 20.12.2021 року та копія позовної заяви направлялись на офіційну електронну адресу відповідача, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надано.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Наказом Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради №2-П від 22.06.2021 року вирішено провести позапланову перевірку із здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта «Будівництво першої черги офісно- торговельного центру, будівля відділу продажу» розташованого за адресою : Одеська обл.. м.Южне, II мікрорайон, кадастровий номер :02:006:0002» (а.с.6).

Підставою для проведення перевірки стали:

сам наказ №2-П від 22.06.2021 року;

службовий лист від 22.06.2021 року №205.21-01-15.

01.07.2021 року за №02-П було видано направлення на проведення перевірки, строк дії направлення 01.07.2021 року по 09.07.2021 року (а.с.7).

За результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності було складено Акт №01 від 09.07.2021 року (а.с.8-24).

У розділі VIII Акту перевірки «Опис виявлених порушень вимог законодавства» встановлено, що перевіряємий об`єкт будівництва частково розміщений на сусідній земельній ділянці, у зв`язку із чим інформація у декларації про готовність об`єкта до експлуатації розцінена як недостовірна, а самочинно збудований об`єкт має бути знесений.

При цьому, у розділі ХІ Акту перевірки визначено, що уповноважена особа суб`єкта господарювання від отримання акту перевірки відмовилась (а.с.20).

За фактом встановленого порушення відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.07.2021 року (а.с.25-26).

Не погоджуюсь із правомірністю прийняття Наказу від 22.06.2021 року та Припису від 09.07.2021 року позивач звернувся із даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним Законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038) (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 7-9 Порядку № 553 підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У пункті 12 Порядку № 553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №533, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктами 2, 3 частини 3 статті 41 №3038-VI передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в контексті правомірності оскаржуваного наказу від 22.06.2021 року про призначення проведення позапланової перевірки суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірний наказ прийнято на підставі цього ж самого Наказу №2-П від 22.06.2021 року «Про проведення позапланової перевірки із здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта «Будівництво першої черги офісно- торговельного центру, будівля відділу продажу» розташованого за адресою : Одеська обл.. м.Южне, II мікрорайон, кадастровий номер :02:006:0002». Суд констатує, що акт індивідуальної дії не може бути підставою для самого себе. Пояснень з цього приводу відповідач не надав.

Не надано відповідачем також і пояснень з приводу змісту службового листа від 22.06.2021 року та обставин, викладених у ньому. Такий лист до суду не надавався, що унеможливлює його оцінку.

Суд також не оминає стороною ту обставину та погоджується із представником позивача, що у спірному наказі не вказано даних стосовно предмету перевірки. Вказано виключно об`єкт будівництва, однак перелік питань, на вирішення яких направлено проведення перевірки, не визначено. Також відсутнє найменування суб`єкта господарювання, що унеможливлює встановлення того, стосовно кого проводиться перевірка.

Досліджуючи зміст акту перевірки, суд звертає увагу, що у розділі VIII Акту перевірки «Опис виявлених порушень вимог законодавства» встановлено, що уповноважена особа суб`єкта перевірки була відсутня під час проведення перевірки. Разом із тим, у розділі ХІ Акту перевірки зазначено, що уповноважена особа суб`єкта господарювання від отримання акту перевірки відмовилась (а.с.20), що суперечить встановленим вище у Акті обставинам.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п.9 Порядку №553).

Стаття 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.11.2019 року у справі №400/2866/18, «системний аналіз наведених вище правових норм дає змогу дійти висновку, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Оскільки позивач або ж його представник не знали про намір проведення перевірки, не отримували повідомлення про проведення такої та були відсутні на об`єкті перевірки під час її проведення, а тому не могли вчиняти дій щодо недопуску посадових осіб відповідача на об`єкт будівництва, відтак обґрунтованими є висновки судів про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.08.2018 №51».

Поряд із цим суд констатує відсутність належних та допустимих доказів того, що об`єкт будівництва частково розміщений на сусідній земельній ділянці, тому є самочинним будівництвом.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, всупереч норм чинного законодавства, перевірка проведена за відсутності керівника чи уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

За таких обставин, в силу наявності процедурних порушень прийняття оскаржуваного Наказу, суд вбачає підстави для його скасування та вважає, що він не відповідає критеріям правомірного акту індивідуальної дії, що визначені ст.2 КАС України, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного припису та його відповідність нормам чинного матеріального та процесуального права судом встановлено, що проведення перевірки, за результатами якої встановлено відповідні порушення та винесено припис, містить процесуальні порушення.

Беручи до уваги висновки Верховного Суду, а також правовий зв`язок між правомірністю актів, прийнятих за результатом проведення позапланової перевірки, та процесуальними порушеннями під час проведення такої перевірки, суд дійшов висновку, що припис від 09.07.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Регламентований вищевказаною нормою спосіб захисту порушеного права визначає логічний зв`язок між підставою для скасування (протиправність акту) та способом захисту від порушеного права (скасування акту), які діють у комплексі.

Згідно ч.1-2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач просить, зокрема, визнати протиправними дії Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради, які полягають у проведенні позапланової перевірки ТОВ «Южний електротехнічний завод» у період з 01.07.2021 року по 09.07.2021 року. Натомість, судом надано оцінку стосовно спірного наказу про проведення перевірки та сформовано висновок про його протиправність, що означає і протиправність дій про проведення перевірки, адже відсутня документальна основа для такої перевірки. За таких умов визнання протиправними дій щодо проведення перевірки не направлено на захист порушених прав, не виконує завдання, передбаченого ст.2 КАС України, оскільки визнання протиправним та скасування Наказу про проведення перевірки є достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За сукупністю вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Южний електротехнічний завод» частково з відмовою у позовних вимогах про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.

Відповідно до ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 6810 грн. (за три вимоги немайнового характеру) (а.с.5).

Суд дійшов висновку про стягнення з Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» () судового збору у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн., частково поклавши такі витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» (; адреса: проспект Григорівського десанту, 28, кв. 48, м. Южне, Одеська область, 65481) до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеської області (; адреса: просп.. Григорівського десанту, 18, м. Южне, Одеська область, 65481) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу та припису задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради №2-П від 22.06.2021 року «Про проведення позапланової перевірки із здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта «Будівництво першої черги офісно- торговельного центру, будівля відділу продажу» розташованого за адресою : Одеська обл.. м.Южне, II мікрорайон, кадастровий номер :02:006:0002».

Визнати протиправним та скасувати припис Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради «Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 09.07.2021 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» () судовий збір у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян