Справа № 158/157/22
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 158/157/22 пров. № А/857/4016/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 січня 2022 року за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Поліщук С.В.

час ухвалення рішення: 12:14:25

місце ухвалення рішення м. Ківерці

дата складання повного тексту рішення: 25.01.2022.

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , в якому просила суд про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 січня 2022 року позов задоволено частково.

Рішення мотивоване тим, що в ч.13 ст.289 КАС України визначені наступні підстави для продовження строку затримання відповідачки в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства: відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, оскільки відповідачка не отримала інформацію з країни громадянської належності чи документів, необхідних для її реадмісії, у зв`язку з чим неможливо забезпечити процедуру реадмісії щодо відповідачки.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вона не має наміру перешкоджати проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а навпаки хоче самостійно і якнайшвидше повернутися до країни свого походження. Під час затримання та подальшої процедури її ідентифікації співпрацювала з працівниками прикордонної служби, має друзів на території України, які б могли надати їй фінансову допомогу для виїзду за межі України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 год. 15 хв. була виявлена та затримана дільничним інспектором прикордонної служби на ділянці відповідальності ВПС "Ужгород" в районі 302 знаку близько 600м. до державного кордону України, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску.

На момент затримання оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетинання державного кордону, передбачені п. п. 16-20 ст. 4, ст. 15 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача по справі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 були відсутні.

Своїми діями громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

В подальшому відповідач по справі - гр. Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 була поміщена до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Стосовно відповідача по справі громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у межах їх компетенції, на адресу Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні направлялись листи щодо затримання та щодо її ідентифікації, за результатами яких було отримано паспорт № НОМЕР_2 , виданий 23.11.2021, строком дії до 23.11.2022, на підставі якого було ідентифіковано особу відповідача.

На даний час до ДКС МЗС України та Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні направлено лист щодо повернення громадян В`єтнаму, в якому адміністрація ДПС України просить узгодити з уповноваженим органом В`єтнаму питання щодо міграційного дозволу на в`їзд відповідача та проходження нею відповідних карантинних вимог у зв`язку із запровадженням в`єтнамською стороною заходів протидії пандемії COVID-19, однак на час звернення з даним позовом до суду відповіді від вищевказаних органів не надійшло.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, закінчується 27 січня 2022 року, відповідач вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось в спробі незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку, відсутність коштів та родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні у країну походження, незнання мови, просить продовжити строк затримання громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на строк 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтями 288, 289 КАС України.

Згідно ч. ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що законодавцем передбачено можливість затримання іноземця або особи без громадянства та продовження строку такого затримання за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 року № 3773-VI передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав від 3 вересня 2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25 вересня 2007 року у місті Нью-Йорк.

Вказана Угода визначає підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.

У відповідності до ст. 4 Угоди запитувана договірна Сторона відповідає на запит щодо здійснення реадмісії осіб, які підлягають реадмісії, виданий запитуючою Договірною Стороною, протягом 45 днів після дати отримання такого запиту. Запитувана Договірна Сторона робить усе можливе, щоб скоротити час надання відповіді на запит у разі, якщо запитуюча Договірна Сторона повідомляє запитуваній Договірній Стороні про те, що особа, яка підлягає реадмісії, поміщена в заклад, що знаходиться під охороною, або заарештована з метою здійснення депортації.

Запитуюча Договірна Сторона повідомляє запитувану Договірну Сторону про заплановану дату передачі особи, яка підлягає реадмісії, принаймні за 7 днів до настання цієї дати.

Запит щодо здійснення реадмісії відповідно до пункту 2 статті 1 подається запитуваною Договірною Стороною запитуючій Договірній Стороні протягом 90 днів з дати передачі відповідної особи запитуваній Договірній Стороні, за винятком випадків, коли ця особа на день передачі не мала громадянства держави запитуваної Договірної Сторони.

У відповідності до розділу ІV Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2015 № 158, у разі затримання уповноваженими органами на території України іноземців або осіб без громадянства, які порушують законодавство України щодо порядку прибуття на територію України чи перебування або проживання на її території, зазначені особи до вирішення питання щодо їх реадмісії підлягають тимчасовому розміщенню в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), у встановленому законодавством порядку.

Крім осіб, зазначених у пункті 1 цього розділу, у ПТПІ також розміщуються іноземці та особи без громадянства, які прийняті від договірної держави в порядку реадмісії та не мають документів на право перебування на території України, до моменту їх реадмісії до іншої договірної держави або примусового видворення в установленому законодавством порядку.

З наведеного вбачається, що Україна здійснює реадмісії осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам, які підпадають під дію чинного наказу про депортацію (примусове видворення) згідно із національним законодавством.

Колегія суддів наголошує, що процедура застосування реадмісії передбачена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158 Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Вказані заходи неможливо провести без застосування обмеження волі особи, відносно якої застосовується реадмісія.

Як вбачається із матеріалів справи, стосовно відповідача по справі громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , 94 прикордонним загоном, у межах їх компетенції, на адресу Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні направлялись листи щодо затримання громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 та щодо її ідентифікації, за результатами яких було отримано паспорт № НОМЕР_2 , виданий 23.11.2021, строком дії до 23.11.2022, на підставі якого було ідентифіковано особу відповідача.

На даний час до ДКС МЗС України та Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні направлено лист щодо повернення громадян В`єтнаму, в якому адміністрація ДПС України просить узгодити з уповноваженим органом В`єтнаму питання щодо міграційного дозволу на в`їзд відповідача та проходження нею відповідних карантинних вимог у зв`язку із запровадженням в`єтнамською стороною заходів протидії пандемії COVID-19, однак на час звернення з даним позовом до суду відповіді від вищевказаних органів не надійшло.

Отже, колегія суддів вважає, що наявні умови, передбачені ч.13 ст.289 КАС України, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи для забезпечення процедури реадмісії щодо неї.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов про продовження строку затримання підлягає задоволенню, оскільки дії, які вживались позивачем під час знаходження в пункті тимчасового перебування громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , були спрямовані на отримання документів з метою ідентифікації особи, як того вимагають положення чинного законодавства та для забезпечення процедури реадмісії щодо неї.

Також колегія суддів звертає увагу на пункт f частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якого кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання відповідача на те, що вона не має наміру перешкоджати проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а навпаки хоче самостійно і якнайшвидше повернутися до країни свого походження, оскільки відповідач згідно вимог Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства не підлягає примусовому видворенню, так як між Україною і країною громадянської належності відповідача укладений договір про реадмісію.

Крім того, доводи відповідача про наявність друзів на території України, які б могли надати їй фінансову допомогу для виїзду за межі України, не вказують на добровільне її повернення до своєї країни.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на відсутність у відповідача документа, що дає право перебування на території України, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо необхідності продовження затримання відповідача з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 січня 2022 року у справі № 158/157/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 11.04.2022.