Справа № 380/2417/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2417/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії та відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду та ненадання повної, точної, ґрунтовної, вичерпної, обґрунтованої та достовірної запитуваної інформації та відповідей ОСОБА_1 на прохальну частину: скарги від 20.12.2021, скарги (повторної від 28.12.2021 та скарги (втретє) від 30.12.2021, по результатам розгляду яких було скеровано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 листа-відписку від 20.01.2022 за №1122-20344/О-52/8- 1300/2 із порушеннями Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96- ВР, із не повною, не точною, не обґрунтованою, не вичерпною, із недостовірною запитуваною інформацією та відповідями на прохальну частину звернень (скарг), яка скерована не в повному обсязі, без зазначення вжитих заходів впливу до виконавців (до посадових осіб) під час розгляду звернень (скарг) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути: скаргу від 20.12.2021, скаргу (повторну) від 28.12.2021 та скаргу (втретє) від 30.12.2021 ОСОБА_1 , надати повну, точну, обґрунтовану, вичерпну, достовірну запитувану інформацію та відповіді на прохальну частину звернень (скарг) та скерувати відомості про вжиті заходи впливу до виконавців (до посадових осіб), які протизаконно допустили порушення Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР під час розгляду звернень (скарг) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області по результатам розгляду яких було скеровано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 листа-відписку від 20.01.2022 за № 1122-20344/О-52/8-1300/22 із порушеннями Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, із не повною, не точною, не обґрунтованою, не вичерпною, із недостовірною запитуваною інформацією та відповідями.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із скаргами від 20.12.2021, від 28.12.2021 та від 30.12.2021. Позивач стверджує, що відповідач листом від 20.01.2022 за № 1122-20344/О-52/8-1300/22 надав «формальну відписку» на звернення від 20.12.2021 та від 30.12.2021. Також вказав, що скаргу від 28.12.2021 відповідачем проігноровано, оскільки відповіді на таку позивач не отримував. Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою від 02.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №. 21444 від 18.03.2022) у якому проти позовних вимог заперечив. Вказав, що позивач не погоджується з виконанням рішення суду у справі № 380/12648/20. Зазначив, що заяви позивача від 20.12.2021 та 30.12.2021 надало повну, достовірну та об`єктивну відповідь, виходячи із змісту поданих скарг. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання (вх. № 22321 від 24.03.2022), у якому позивач збільшив позовні вимоги. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. З огляду на зазначені приписи та те, що провадження справі відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, суд доходить висновку, про те, що позивачем пропущено, встановлений КАС України строк на подання клопотання про збільшення позовних вимог, відтак таке судом не розглядається.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії відповідно до Закону України від 09.02.1991 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся до відповідача із скаргою від 20.12.2021 у якій просив надати наступну інформацію: 1) чому з 01.12.2019 основний розмір його пенсії зменшено з 82 % до 70 % грошового забезпечення; 2) коли з 01.12.2021 буде проведено оновлений перерахунок пенсії виходячи з розміру 82 % грошового забезпечення; 3) чому при перерахунку пенсії з 01.12.2021 не взято до уваги рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 1.380.2019.000316, від 08.06.2021 у справі № 380/12648/20; 4) коли до 01.12.2021 буде проведено оновлений перерахунок пенсії виходячи з розміру 82 % грошового забезпечення; 5) чому відповідачем не надано відповіді на інформаційний запит позивача від 23.11.2021; 6) чому відповідачем не надано відповіді на повторний інформаційний запит позивача від 23.11.2021; 7) роз`яснити позивачу вважає дії та бездіяльність ГУ ПФУ протизаконними, оскільки відповідачем зменшено розмір пенсії позивача з 01.12.2021 по 70 % грошового забезпечення; 8) чому відповідачем не враховано при проведенні перерахунку пенсії позивача надбавки за службу в нічний час та із врахуванням 82 % грошового забезпечення; 9) надати ОСОБА_1 роз`яснення щодо встановлення відсоткового значення розміру пенсії з дати призначення пенсії і на день подання скарги, а також пояснити чому відповідачем не враховано положень ст. 58 Конституції України при встановленні відсоткового розміру пенсії; 10) пояснити чому відповідачем застосовано норми Закону № 3668-VI, якими внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, які не стосуються питань, пов`язаних з перерахунком пенсій, а стосуються лише питань, пов`язаних із призначенням таких; 11) надати інформацію чому відповідач не врахував, що при перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № 91-00416 від 24.01.2020 не враховано основний розмір пенсії позивача - 82 % грошового забезпечення. У пунктах 12-13 скарги позивач просив надати йому копії документів з пенсійної справи. У пункті 14 скарги ОСОБА_1 висловлено побажання щодо термінів отримання ним відповіді на вищезазначені 13 пунктів.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із скаргою від 28.12.2021, у якій просив: 1) скасувати перерахунок пенсії з 01.12.2021; 2) здійснити перерахунок, нарахування та негайну повну сплату пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2016, по даний час і у подальшому відповідно до довідки Червоноградського MB ГУМВСУ у Львівській області «Про грошове забезпечення в 2008 році», довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 07.06.2012 за № 91-00416 «Про грошове забезпечення для перерахунку пенсії», довідки Червоноградського MB ГУМВСУ у Львівській області «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії...» від 27.10.2014 за № 322, довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 24.01.2020 за № 91-00416 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» та на виконання судових рішень Львівського окружного адміністративного суду за позовами ОСОБА_1 , у адміністративних справах: постанови від 24.05.2013 у справі № 2а-10798/12/1370, рішення від 08.08.2018 у справі № 813/1181/18, рішення від 28.05.2019 у справі № 1.380.2019.000760, рішення від 26.03.2019 у справі № 1.380.2019.000316, рішення від 08.06.2021 у справі № 380/12648/20, рішення від 06.07.2021 у справі № 380/7308/21, з урахуванням доплати за службу в нічний час та з врахуванням фактично виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 і у подальшому виплачувати пенсію з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у розмірах, встановлених з 01.05.2008 згідно з наведеним позивачем розрахунком сум, та індексації, виходячи з розміру 82 % грошового забезпечення та з урахуванням надбавки як інваліду війни 3 групи. Крім того просив при проведенні запитуваного перерахунку врахувати обставини та нормативно-правові акти відповідно до наданого ОСОБА_1 переліку.

Позивач також подав до відповідача скаргу від 30.12.2021, у якій просив: 1) скасувати перерахунок пенсії з 01.12.2021 у зв`язку із встановленням у ньому основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення; 2) здійснити перерахунок, нарахування та негайну повну сплату пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2016, по даний час і у подальшому відповідно до довідки Червоноградського MB ГУМВСУ у Львівській області «Про грошове забезпечення в 2008 році», довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 07,06.2012 за №» 91-00416 «Про грошове забезпечення для перерахунку пенсії», довідки Червоноградського MB ГУМВСУ у Львівській області «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії...» від 27.10.2014 за № 322, довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 24.01.2020 за №91-00416 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» та на виконання судових рішень Львівського окружного адміністративного суду за позовами ОСОБА_1 , у адміністративних справах: постанови від 24.05.2013 у справі № 2а-10798/12/1370, рішення від 08.08.2018 у справі № 813/1181/18, рішення від 28.05.2019 у справі № 1.380.2019.000760, рішення від 26.03.2019 у справі № 1.380.2019.000316, рішення від 08.06.2021 у справі № 380/12648/20, рішення від 06.07.2021 у справі № 380/7308/21, з урахуванням доплати за службу в нічний час та з врахуванням фактично виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 і у подальшому виплачувати пенсію з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у розмірах, встановлених з 01.05.2008 згідно з наведеним позивачем розрахунком сум, та індексації, виходячи з розміру 82 % грошового забезпечення та з урахуванням надбавки як інваліду війни 3 групи. Також просив скерувати копії документів з пенсійної справи. Крім того просив при проведенні запитуваного перерахунку врахувати обставини та нормативно-правові акти відповідно до наданого ОСОБА_1 переліку.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 20.01.2022 № 1122-20344/О-52/8-1300/22 надало відповідь на скарги позивача від 20.12.2021 та від 30.12.2021 та повідомило позивача про те, що питання визначення грошового забезпечення належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, в яких військовослужбовці проходили службу. Зазначило, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 380/12648/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у розмірі 70 % грошового забезпечення відповідно до довідки від 24.01.2020 № 91-00416, виданої Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області. Також повідомило, що вказаним судовим рішенням не покладено зобов`язань на відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 24.01.2020 № 91-00416, виходячи з розміру 82 % грошового забезпечення.

Позивач вважає, що відповідачем надано не повну відповідь на його скарги, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон № 393/96-ВР).

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (ч. 4 ст. 3 Закону № 393/96-ВР).

В силу положень статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Частиною першою статі 7 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 16 Закону № 393/96-ВР встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Як передбачено статтею 19 Закону№ 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Право на звернення є важливим конституційно-правовим засобом захисту та однією з організаційно-правових гарантій дотримання прав і свобод громадян. Це право включає дві складові. По-перше, звернення громадян є однією з форм участі населення в державному управлінні, у вирішенні державних і суспільних справ, можливістю активного впливу громадянина на діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування. По-друге, це спосіб відновлення порушеного права громадянина через подання до органів державної влади скарг, заяв і клопотань. У такому розумінні - це механізм виконання соціальних обов`язків публічної влади.

Від правильного функціонування адміністративно-правових механізмів реалізації прав громадян, від чіткого й ефективного реагування влади на їхні звернення залежить здатність держави забезпечувати належний захист законних інтересів громадян.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач у скаргах від 20.12.2021, від 28.12.2021, від 30.12.2021 висловив незгоду із застосуванням при проведенні перерахунку його пенсії з 01.12.2021 відсоткового значення його пенсії розміру 70% грошового забезпечення, неврахування доплати за службу в нічний час, неврахування інших судових рішень при проведенні перерахунку пенсії, неврахування довідок про розмір його грошового забезпечення, застосування обмеження максимальним розміром пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що в силу приписів Закону № 393/96-ВР право вибору виду звернення покладено на заявника. Так, позивач кваліфікував свої звернення до відповідача як скарги.

Як встановлено судом, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся із скаргами на його дії саме до відповідача. Суд звертає увагу, що ст. 16 Закону № 393/96-ВР чітко визначає порядок подання такої скарги.

Крім того суд наголошує, що Законом № 393/96-ВР не передбачено обов`язку перенаправляти звернення (скаргу) заявника до іншого суб`єкта для їх розгляду.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем порушено порядок подання скарги на дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. На думку суду, позивач повинен звертатися із відповідними зверненнями до Пенсійного фонду України, як вищестоячого органу.

Щодо доводів позивача про те, що відповіді на скаргу від 28.12.2021 відповідачем не надано, суд зазначає, що позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача надати відповідь на таку ОСОБА_1 не заявлено. Позивач вважає, що відповідь, надана листом № 1122-20344/О-52/8-1300/21 надана з без повної, точної, ґрунтовної, вичерпної, обґрунтованої та достовірної запитуваної інформації та відповідей. Відтак, враховуючи висновок суду про порушення позивачем порядку подання скарги на дії відповідача, суд зазначає, що такі доводи позивача не впливають на вирішення спору.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у випадку звернення до Пенсійного фонду України та отримання позивачем негативної відповіді, за позивачем зберігається право на звернення до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року № 18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та долучені сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, відтак відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 293, 295 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М