Справа № 240/32444/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/32444/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача, викладену в листі від 01.09.2021 № 29286-27355/Ю-02/8-0600/21 про донарахування та виплату судді у відставці - до 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді ще 6 відсотків за стаж судді 3 роки понад 20 років стажу судді;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки № 723/20 від 11.03.2020 Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум враховуючи, що стаж судді всього становить 23 роки 6 місяців 26 днів.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії з 19.02.2020 протиправно не врахував до стажу судді строкову військову службу та роботу на посаді слідчого відділу внутрішніх справ.

Ухвалою від 23.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)./

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що застосування розміру 86 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, як того просить позивач, немає підстав, так як зазначений розмір був передбачений Законом № 2453-VI, який втратив чинність, а п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIІІ визнаний неконституційним.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.7-8,9,13-16,18) та не заперечується учасниками справи, позивач з 18.11.1969 по 03.12.1971 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР, з 01.07.1983 по 17.04.1985 працював слідчим відділу внутрішніх справ Баранівського райвиконкому Житомирської області, з 20.03.1996 по 18.08.2015 обіймав посаду судді і вийшов у відставку; отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці та перебуває а обліку у відповідача.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі № 240/16203/20 (а.с.13-16), яке набрало законної сили, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, на підставі довідки №723/20 від 11.03.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 19 лютого 2020 року у розмірі 50% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці №723/20 від 11.03.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області (а.с.18).

04.08.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою (а.с.17) про донарахування щомісячного довічного грошового утримання 6% грошового утримання працюючого судді згідно вказаної довідки № 723/20 від 11.03.2020, на яку відповідач листом від 01.09.2355/Ю-02/8-0600/21 (а.с.18) повідомив, що оскільки страховий стаж позивача становить 47 років 2 місяця 6 днів, в тому числі 19 років 4 місяця 12 днів на посадах судді, тому щомісячне довічне грошове утримання встановлено у розмірі 50 % від суддівської винагороди судді.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді не було зараховано періоди строкової служби в Збройних Силах СРСР та роботи на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Баранівського райвиконкому Житомирської області, які складають в сукупності три повних роки.

Відповідно до частини першої статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згодом Законом №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності з 05.08.2018, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» статтю 137 Закону №1402-VIII було доповнено частиною другою наступного змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, у разі безпосередньо (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду - «переживаючої» (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас, таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм.

Водночас, прямої вказівки на те, що норми частини другої статті 137 Закону №1402-VIII застосовуються до осіб, які реалізували своє право на відставку до 05.08.2018 цей Закон не містить. Відповідно передбачені частиною другою статті 137 Закону №1402-VIII положення щодо зарахування (перерахунку) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді застосовуються з дати набрання чинності Законом №2509-VIII, тобто з 05.08.2018.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Пункт 34 розділу XII доповнено абзацом четвертим згідно із Законом України «Про вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII, який набрав чинності з 05 січня 2017 року.

Водночас важливою являється та обставина, що позивач звільнений з посади судді у зв`язку із виходом у відставку у серпні 2015 року, тобто в період, коли такої норми Закону №1402-VIII не існувало.

Таким чином, положення абзацу 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII також не врегульовують спірні правовідносин, а отже не можуть застосовуватися судом при вирішенні цієї справи.

Також у спільному листі Голови Вищої ради правосуддя, в.о. Голови Верховного Суду, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в.о. Голови Ради суддів України, Голови Державної судової адміністрації України, Ректора Національної школи суддів України від 05 листопада 2018 року № 41783/0/9-18, №2664/0/2-18, №01-6757/18, №9рс-1112/18, №1-22433/18, №02/3878 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» надано роз`яснення щодо зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що передбачені частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII положення щодо зарахування (перерахунок) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді, здійснюється з дати набрання чинності Законом № 2509-VIII, тобто з 05 серпня 2018 року.

Так, на момент призначення позивача суддею вперше діяв Закон України "Про статус суддів" №2862-XII.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону №2862-XII, чинного на день призначення позивача на посаду судді, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Частиною четвертою статті 43 Закону №2862-XII, чинного на день призначення позивача на посаду судді, було визначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На момент звільнення позивача у відставку (серпень 2015 року) діяли норми Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI).

Частиною першою статті 135 Закону №2453-VI визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно п. 11 Розділу XIII Закону №2453-VI, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», в редакції чинній на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.11.2021 по справі № 280/5617/18 та від 31.03.2021 по справі № 419/356/17.

Під час роботи позивача на посаді судді, абз. 2 п. 3-1 Постанови КМ України від 3 вересня 2005 р. N 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки станом на час призначення позивача суддею спірні періоди підлягали зарахуванню до суддівського стажу, суд приходить до висновку про зарахування до стажу позивача періодів з 18.11.1969 по 03.12.1971 (військова служба в Збройних Силах СРСР) та з 01.07.1983 по 17.04.1985 (слідчий відділу внутрішніх справ Баранівського райвиконкому Житомирської області), як наслідок стаж судді позивача становить 23 повних роки.

Отже, відповідачем при перерахунку позивачу з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці невірно визначений відсотковий розмір (50%), який з урахуванням вказаного стажу та приписів ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII повинен складати 56%.

Враховуючи наведене, суд визнає протиправним дії відповідача щодо нарахування позивачу з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 %, а не 56%, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки № 723/20 від 11.03.2020 Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) задовольнити.

Визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 %, а не 56%, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки № 723/20 від 11.03.2020 Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки № 723/20 від 11.03.2020 Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк