Справа № 340/6276/21
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/6276/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.2018 року №5209-2017-5204-1123, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.02.2018 року №66321-5204-1123, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.08.2019 року №-1128, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 року №23024-5207-1128, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначено до сплати податкові зобов`язання з орендної плати за землю фізичних осіб на загальну суму 1271390,78 грн. за 2017-2020 роки. Зазначала, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,4871 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:072:0028, укладений між позивачкою та Кіровоградською міською радою діяв по 09.01.2014, тому, на переконання позивачки, з 09.01.2014 вона не є орендарем земельної ділянки за даним договором, а отже будь-яка підстава нарахування їй орендної плати по вказаному договору відсутня. З наведених підстав вона просить суд скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 11.10.2021 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній справі та справа розглядається за правилами загального позовного провадження, на 10.11.2021 призначено підготовче засідання. (а.с.101-102).

10.11.2021 підготовче засідання відкладено до 02.12.2021 за клопотанням представника відповідача (а.с.115).

02.12.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.01.2022 для надання доказів, продовжено проведення підготовчого провадження у справі до 24.01.2022 (а.с.159).

Представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, зазначивши про його винесення на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства. Додатково зазначила про неможливість встановлення моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості - нежитлового приміщення ПП "Фірма Ю.В.К." та ТОВ "РЕМІКСГРУПП - ЛТД". Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представниця відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити (а.с.163-164).

Представницею позивачки надана відповідь на відзив, у якій остання повністю не погоджувалася з доводами відповідача, зазначивши, що представницею відповідача не спростовані доводи позивачки, викладені в позовній заяві (а.с.182-187).

Ухвалою суду від 24.01.2022 допущено заміну відповідача - Головне управління ДПС у Кіровоградській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ відокремленого структурного підрозділу 43995486) (а.с.211-212).

Ухвалою суду від 24.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.02.2022 (а.с.213).

Представниця позивачки в судовому засіданні, призначеному на 10.02.2022 заявила клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження. Представниця відповідача підтримала зазначене клопотання.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, що відображено у відповідному протоколі судового засідання (а.с.216-217).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України ГУ ДФС у Кіровоградській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- №5209-2017-5204-1123 від 23.02.2018, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 284637,60 грн. (а.с.8),

- №66321-5204-1123 від 23.02.2018, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 284637,60 грн. (а.с.9),

- №-1128 від 27.08.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 351057,79 грн. (а.с.10);

ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 №23024-5207-1128, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 351057,79 грн. (а.с.11).

Оскаржуваними рішеннями позивачу нараховано орендну плату з фізичних осіб за 2017-2020 роки у розмірі 1271390,78 грн., за земельну ділянку площею 4871,71 кв.м. кадастровий номер :06:072:0028, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-29).

Так, 01.09.2010 на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 15.09.2009 №2536 "Про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 " підписано Договір оренди землі №210 між Кіровоградською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу прізвище - ОСОБА_1 ) (орендар), за яким передано в строкове платне користування земельну ділянку на 25 років до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться по АДРЕСА_1 площею 4 871,71 кв.м. та за кадастровим номером :06:072:0028, дата державної реєстрації 25.11.2013 (а.с.12-23).

За цією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) та, відповідно, на цій же земельній ділянці (кадастровий номер :06:072:0028) знаходиться нерухоме майно - нежитлова будівля загальною площею 306,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1) (а.с.24-26, 28).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка викладена в Інформаційній довідці від 20.08.2019 року № 178162169 (далі - Інформаційна довідка № 178162169 від 20.08.2019 року) (а.с.30-31) та в Інформаційній довідці від 01.09.2021 року № 272829072 (далі - Інформаційна довідка № 272829072 від 01.09.2021 року) (а.с.32-33), 29.05.2013 року за ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 306,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,4871 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:072:0028; право власності ОСОБА_1 припинено - 09.04.2014 року.

З Інформаційної довідки №178162169 від 20.08.2019 року та Інформаційної довідки №272829072 від 01.09.2021 року також вбачається, що 09.01.2014 року власником нежитлової будівлі загальною площею 306,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,4871 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:072:0028, стало Приватне підприємство "Фірма Ю.В.К." (ідентифікаційний код 32791594), а в подальшому, зокрема, з 12.11.2015 року - власником значилося ТОВ "РЕМІКСГРУПП-ЛТД" (ідентифікаційний код 39517639).

Додатково, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 02.10.2014 №провадження 22-ц/781/2364/14 за позовом заступника прокурора Кіровоградської області, поданого в інтересах держави в особі Кіровоградській обласної ради до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, Правобережної товарної біржі, ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та визнання права власності на майно апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області задоволено, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2014 року скасовано, визнано договір купівлі-продажу майна, від 07 лютого 2007 року №3, укладений між Правобережною товарного біржею, Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді та ОСОБА_1 , недійсним. Визнано право власності на ІТМ-сховище, яке є захисною спорудою Цивільної оборони №40312, розташоване у м.Кіровограді по Олександрійському шосе, 5, за територіальною громадою в особі Кіровоградської обласної ради (, м. Кіровоград площа Кірова, 1). (а.с.169-178).

Позивачка, не погодившись із донарахуванням їй податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2017 - 2020 роки, звернулася до суду з даним позовом.

Так, відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 14.1.73. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди.

Згідно з п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі.

Відповідно до п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є: 270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Статтею 285 ПК України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з пунктами 288.1, 288.2, 288.3, 288.4, 288.5 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу. (п.288.7 ст.288 ПК України).

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У разі якщо платник податків має у власності декілька земельних ділянок, щодо яких необхідно провести звірку даних, для її проведення такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу за місцем знаходження будь-якої з таких земельних ділянок.

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) / надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно п.286.6 ст.286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Згідно з п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня (пункт 287.2 статті 287 ПК України).

Пунктом 287.5 статті 287 ПК України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин) (п.287.7 ст.287 ПК України).

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54, пунктом 54.5 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до статей 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 цього Закону розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі статтями 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Верховний Суд України, усуваючи розбіжності у застосуванні вказаних норм права, у постановах від 08.06.2016 року (справа №21-804а16), від 12.09.2017 року (справа №2а-10596/12/2670) вказав, що аналіз цих норм дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що у розумінні положень пп.14.1.72, 14.1.73 п.14.1 ст.14, пп. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1 ст.269, пп.270.1.1, 270.1.2 п.270.1 ст.270, п.287.7 ст.287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

За частиною першою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до положень статті 7 частини 3 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України. Положеннями частини 4 цього Кодексу передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19.

Виходячи із наведених вище положень законодавства право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки з одночасним набуттям такого права новим власником об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, оскільки договір оренди землі в силу положень статті 13 Закону України "Про оренду землі" є двостороннім.

Як вбачається із викладеного, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється, а набуття такого права новим власником об`єкта нерухомості відбувається в силу прямої вказівки закону. Новий власник об`єкта нерухомості набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Отже зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону.

Такий же порядок переходу права оренди землі застосовується в силу положень частини 4 статті 120 ЗК України і у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами.

Згідно цієї норми у такому випадку право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.10.2020 по справі №912/1581/19.

Судом встановлено, що власником нежитлової будівлі загальною площею 306,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,4871 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:072:0028, з 09.01.2014 було ПП «Фірма Ю.В.К.», а з 12.11.2015 - ТОВ "РЕМІКСГРУПП-ЛТД" () (а.с.30).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у податкового органу підстав для визначення позивачці суми податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за земельну ділянку, площею 4871,71 кв.м. кадастровий номер :06:072:0028, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за 2017-2020 роки у розмірі, встановленими оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки, права та зобов`язання позивача щодо зазначеної земельної ділянки мало бути визначено пропорційно до її частки у праві власності будівлі, яка розташована на даній земельній ділянці.

Крім того, суд зазначає, що згідно з абз.1 п.286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

У підпункті 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Згідно з абз.2 п.286.1 ст.286 ПК України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року №1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит ДФС та її територіальних органів надається відповідно до Порядку доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 р. №722.

Подання інформації ДФС та/або її територіальним органам здійснюється на безоплатній основі в електронній формі. Формати інформаційних файлів, регламент передачі інформації про зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, форма журналів обліку переданих та отриманих інформаційних файлів визначаються спільними актами Мін`юсту і Мінфіну.

Інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься до інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з п.289.2 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з пунктом 9 підрозділу 6 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України індекс споживчих цін за 2017 - 2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до ч.1 ст.13 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема у разі визначення розміру земельного податку.

Згідно з ч.2 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

При цьому, суд зазначає, що належним джерелом даних про нормативно грошову оцінку земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або відомості з Державного земельного кадастру про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правильності визначення бази оподаткування - нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2017-2020 роках. А також, відповідач не надав доказів того, що він звертався у 2018-2019 роках до органів Держгеокадастру та Мінюсту із запитом про надання інформації, необхідної для обчислення і справляння земельного податку саме за цю земельну ділянку за звітні 2017-2020 роки. При цьому є лише витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманий у 2019 році.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2021 у справі №912/1170/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021 (а.с.131-141, 142-155), встановлені такі ж обставини, що й у даній справі, зокрема з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.09.2021, індексний номер №272729108 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 272829072 від 01.09.2021, власником об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП: 1) загальною площею 306,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є Кіровоградська обласна рада (ідентифікаційний код 22223982); підстава для державної реєстрації - Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 02.10.2014 у справі № 404/10718/2013-ц, провадження № 22-ц/781/2364/14 (32-34). Отже, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку, що власником нежитлової будівлі - ІТМ-сховища загальною площею 306,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), а отже й землекористувачем земельної ділянки загальною площею 0,4871 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:072:0028, на якій знаходиться вказаний об`єкт нерухомого майна, є Кіровоградська обласна рада.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, враховуючи наведене, з 09.01.2014 у відповідача відсутні підстави вважати ОСОБА_1 орендарем земельної ділянки, згідно Договору оренди землі №210 від 01.09.2010 та земельний податок з орендної плати з фізичних осіб за 2017-2020 роки за земельну ділянку 4871,71 кв.м., кадастровий номер :06:072:0028, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , нарахований позивачці всупереч вимогам законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення від 23.02.2018 №№5209-2017-5204-1123, №66321-5204-1123, від 27.08.2019 №-1128, від 27.05.2020 № 23024-5207-1128 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 11350 грн. (а.с.59) підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.Велика Перспективна, 55, ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 23.02.2018 року №5209-2017-5204-1123, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 284637,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 23.02.2018 року №66321-5204-1123, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 284637,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 27.08.2019 року №-1128, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 351057,79 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 27.05.2020 року №23024-5207-1128, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 351057,79 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 11350 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина