Справа № 500/2766/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2766/21 пров. № А/857/585/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, ухвалене суддею Подлісною І.М. у м. Тернополі у справі № 500/2766/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки неправомірними;

- зобов`язати відповідача вжити заходів стосовно надання висновку погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1036 га за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що, відповідач, при прийнятті рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою, діяв правомірно, оскільки, розроблений позивачкою план землеустрою буде перешкоджати суміжному землекористувачу у вільному проході та проїзді до частини будинковолодіння.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов, шляхом зобов`язання відповідача вжити заходів стосовно надання висновку погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1036 га за адресою АДРЕСА_1 .

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка зазначає, що відповідач надав незаконну та необґрунтовану відмову у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, з підстав, які не передбачені статтею 186 Земельного кодексу України. Позивачка вважає, що розроблена на її звернення технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки не порушує інтересів інших осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що, на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 09.08.2012 року у справі № 2-61/2012, суд здійснив поділ будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 між позивачкою та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 .

Рішенням Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області від 12.11.2019 року № 469 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 » позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Після розроблення технічної документації, позивачка 26.03.2021 року звернулася до відповідача із заявою у якій просила створити комісію з розгляду питання про погодження меж земельної ділянки та вжити заходів щодо надання позивачці права на оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

23.04.2021 року відповідач розглянув звернення позивачки та надав відповідь, згідно з якою, постійна комісія з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони довкілля Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області встановила, що відсутня згода сусіднього користувача із розробленою технічною документацією та погодженням меж земельної ділянки. У цій відповіді комісія рекомендувала вирішити спір у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 14 статті 186 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності.

Отже, у спірних правовідносинах, на момент їх виникнення, відповідач не мав обов`язку надавати висновок щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Наведена норма передбачає лише етап затвердження такої документації.

При цьому, апеляційний суд вважає, що надана відповідачем 23.04.2021 року відповідь, на заяву позивачки про надання висновку про погодження технічної документації, не є рішенням (дією) суб`єкта владних повноважень, яке має юридичне значення і не створює для позивачки жодних обов`язків, оскільки, у цьому листі відповідач не приймав юридично значимих рішень з приводу погодження чи затвердження технічної документації.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що особа, яка звертається до суду із позовною заявою, вимогу про зобов`язання відповідача вчинити певні дії має викладати деталізовано, із вказівкою на те, які конкретно дії слід зобов`язати вчинити відповідача.

Однак, позивачка у адміністративному позові таку вимогу виклала не конкретизовано, просячи суд, зобов`язати відповідача вжити заходів, щодо надання висновку про погодження технічної документації, проте, яких заходів має вжити відповідач та у який спосіб, позивачка не вказала.

Ця обставина дає можливість стверджувати, що позивачка не визначила прийнятного для неї способу захисту порушеного, на її думку, права, що виключає можливість судового захисту.

Одночасно, апеляційний суд вважає, що відповідач не допустив протиправних дій чи бездіяльності у спірних правовідносинах.

Отже, на думку суду, в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі № 500/2766/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 07.04.2022 року