Справа № 308/676/22
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2022-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/676/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання - Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДМС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 23.12.2021 року у справі про порушення митних правил №2043/30500/21, якою її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. та закрити справу.

Позов обґрунтовано тим, що 01 грудня 2021 року Закарпатською митницею ДМС України в особі головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці Граб Олени Миколаївни відносно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено Протокол №2043/30500/21 про порушення митних правил, а саме ч.4 ст. 469 Митного Кодексу України. 23 грудня 2021 року Відповідачем, за відсутності позивача, було розглянуто адміністративну справу щодо неї та прийнято постанову про визнання позивача винною у порушенні митних правил за ознаками ч.4 ст.469 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти чотирьох тисяч гривень. Відповідно до постанови громадянка Угорщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила неправомірні дії з транспортним засобом PEUGEOT, модель 508, ІНК: НОМЕР_1 , тимчасово ввезеним на митну територію України, шляхом передачі права володіння на цей транспортний засіб на території Угорщини третій особі.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 03 січня 2021 року за місцем реєстрації позивача в м.Дебрецен, Угорщина, гр. Угорщини ОСОБА_8 , який проживає за тією ж адресою та не є родичем позивача, отримав рекомендований лист від Закарпатської митниці ДМС України №7.7-20-04/19/5817 від 04.12.2021 р. з копією протоколу про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021. Цього ж дня 03 січня 2021 року, засобами телефонного зв`язку вказана особа ОСОБА_8 повідомив позивача про отримання цього листа та надіслав його фотокопію в месенджері WhatsApp. Позивач зазначає, що за першої можливості та враховуючи державні вихідні під час святкового періоду, та час витрачений на вивчення ситуації, 17 січня 2022 року, вона з`явилась до Закарпатської митниці ДМС України з проханням повідомити про результати розгляду адміністративної справи відносно неї та надати для ознайомлення рішення, у разі наявності такого. Наступного дня вона отримала копію Постанови у справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021 р. Позивач посилається на те, що повідомлення про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, який відбувся 23 грудня 2021 року вона отримала 03 січня 2021 року, а саму постанову №2043/30500/21 від 23 грудня 2021 року - 18 січня 2021 року.

Зазначає, що через порушення посадовими особами Закарпатської митниці порядку розгляду справи, вона не була належним чином та своєчасно повідомлена про час та дату розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, який відбувся за її відсутності, тому, була позбавлена всіх прав, передбачених ст.498 МК України. Посилається на позицію Верховного Суду висловлену у постанові №156/404/17 від 03.04.2018 р., щодо неналежного повідомлення про участь у справі як самостійної і достатньої підстави для скасування постанови митного органу. Вказує, що через неналежне та несвоєчасне повідомлення Відповідачем про час та місце розгляду справи про порушення митних правил відбулося безпідставне недопущення її до участі в розгляді справи щодо притягнення до відповідальності за порушення митних правил. Факт неналежного та несвоєчасного повідомлення підтверджується такими матеріалами справи як відомостями з сайту «Укрпошти» про вручення кореспонденції від 03.01.2022 р., відсутність в протоколі про порушення митних правил від 01.12.2021 р. відмітки про його своєчасне вручення позивачу, а також відсутність у відповідача копії повідомлення про своєчасне вручення позивачу поштового відправлення - копії протоколу.

Позивач вказує, що через незаконні дії Відповідача її було позбавлено права ознайомлюватися з матеріалами справи, бути присутньою під час розгляду справи у митному органі, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення. Вважає, що вищезазначене свідчить про те, що Відповідачем не вжито належних заходів для повідомлення її про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не використано інших засобів зв`язку із нею, не відкладено розгляд справи, тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації її прав, визначених ст. 498 МК України та ст.268 КУпАП. Звертає увагу, що відповідно до статті 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу матеріалів, необхідних для вирішення справи. Відповідно до Постанови у справі про порушення митних правил № 2043/30500/21 від 23.12.2021 такі матеріали були отримані Закарпатською митницею 2 липня 2021 року, а справу розглянуто лише 23 грудня 2021 року, тобто після спливу більше п`яти місяців, що є суттєвим та необґрунтованим порушенням визначених законодавством строків.

Позивач вважає, що притягнення її до відповідальності за частиною 4 статті 469 Митного кодексу не відповідає меті прийняття відповідного нормативно-правового акту. Вказує, що пояснювальною запискою до Закону №2612-VIII від 08.11.2018, необхідність доповнення ч.4 ст.469 МК України обґрунтовано наступним: «Протягом останніх років значно збільшилася кількість громадян, які використовують в Україні транспортні засоби з іноземною реєстрацією як для власних особистих потреб, так і для регулярного переміщення через митний кордон України товарів в комерційних цілях. Такі транспортні засоби помішуються громадянами України у митний режим транзиту, а нерезидентами у митний режим тимчасового ввезення з подальшою передачею їх у користування громадянам України. Згодом, порушуючи встановлені строки перебування таких транспортних засобів на митній території України, громадяни України використовують їх на постійній основі без сплати до бюджету будь-яких податків. Метою прийняття законопроекту є врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил». Зазначає, що з огляду на вказане метою прийняття даного НПА було притягнення до відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо питання ввезення транспортних засобів на митну територію України саме громадян України. Окрім того, вказаний НПА покликаний забезпечити наповнення державного бюджету, водночас, після продажу позивачем автомобіля, він був одразу введений в вільний обіг на території України шляхом сплати всіх митних платежів іншою фізичною особою.

Позивач посилається на те, що в її діях відсутній склад правопорушення. Вказує, що ч.4 ст.469 МК України охоплює суспільні відносини в межах юрисдикції України. Позивач передала право володіння транспортним засобом третій особі на території Угорщини, в порядку та на підставі законодавства Угорщини. Тому, на ці дії не поширюється законодавство України та юрисдикція Відповідача, який незаконно та з перевищенням повноважень притягнув її до відповідальності за такі дії. Жодних заборонених українським законодавством дій вона не вчиняла. Відповідно до положень українського законодавства, до повноважень Відповідача не належить встановлення законності/правомірності дій, вчинених на території іншої держави. Позивач стверджує, що в неї не було ані умислу на вчинення незаконних дій, ані необережних дій, наслідки яких я вона могла передбачити. Це підтверджується тим, що перед вчиненням дій щодо передачі права володіння на транспортний засіб вона звернулась до фахівців в сфері митної справи для отримання консультацій щодо порядку та вимог, для здійснення передачі такого права. Відповідними особами було надано роз`яснення щодо такого порядку вчинення відчуження права володіння, який позивач і вчинила. Зазначає, що метою статті 469 та передбаченої нею санкції є не тільки покарання особи, а отримання відшкодування у розмірі суми несплачених митних зборів за товари, які ввозяться на територію України. Тому, положення цієї статті передбачають заборону відчуження вказаних товарів на території України з метою запобігання ухиленню від сплати обов`язкових платежів. В даному випадку, відчуження права володіння на вказаний транспортний засіб на території іншої країни не призвело до несплати певних платежів до державного бюджету, як і не стало зловживанням будь-якими пільгами, які могли бути передбачені під час режиму тимчасового ввезення. Тому, такі дії не завдали жодної шкоди охоронюваним законом інтересам, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, не мали на меті уникнення від сплати мита та митних платежів або зменшення їх розміру. Більше того, як вбачається з матеріалів справи, покупець транспортного засобу в подальшому розмитнила його та сплатила всі необхідні митні платежі до державного бюджету України. Вказує, що відсутня також і суб`єктивна сторона, так як відсутні будь-які переваги чи пільги для отримання яких в неї міг виникнути умисел вчинити неправомірні дії, умисно або з необережності. Враховуючи наведене, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 469 Митного кодексу України, а саме відсутністю суспільно шкідливих наслідків та причинно-наслідкового зв`язку між ними, суб`єктивної сторони правопорушення, позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Також позивач вказує, що відповідно до Постанови у справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021, правопорушення було виявлено під час здійснення митних формальностей 2 липня 2021 року після подання пакету документів для розмитнення отже, строк накладення адміністративного стягнення сплив 2 січня 2022 року.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. При цьому, 07.02.2022 року позивачем було усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2022 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

21 березня 2022 року на адресу суду від представника відповідача Закарпатської митниці Державної митної служби України надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю оскаржуваної постанови та безпідставністю адміністративного позову. У відзиві вказано, що 02.07.2021 на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці декларантом ФОП ОСОБА_3 для митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №UA305130/2021/017360 та інші документи, а саме: договір купівлі-продажу від 01.07.2020 б/н, документи реєстрації транспортного засобу від 02.05.2016 №HW41307, договір про надання послуг митного брокера від 02.07.2021 №02/07/2021, сертифікат відповідності щодо затвердження завершеного колісного транспортного засобу від 01.07.2021 № UA.008.9076214-21, згідно яких гр. України ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оформляє куплений нею товар - легковий автомобіль марки «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 . Під час здійснення митних формальностей, було проведено перевірочні заходи з використанням баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та програмно інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби, внаслідок чого встановлено, що легковий автомобіль «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , було ввезено на митну територію України 10.07.2020, громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), місце проживання - АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон - НОМЕР_2 , через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці, в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року. Таким чином, громадянка Угорщини ОСОБА_1 , вчинила неправомірні операції з тимчасово ввезеним на митну територію України автомобілем марки «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , шляхом передачі його у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила вказаний транспортний засіб на митну територію України, чим вчинила порушення митних правил, що передбачене ч.4 ст.469 МК України. Вина гр. Угорщини ОСОБА_1 підтверджується, протоколом про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021 року, витягом з АСМО «Інспектор», договором купівлі-продажу від 01.07.2020 без номера, та іншими матеріалами справи.

Відповідач вказує, що про дату, час та місце розгляду справи гр.Угорщини ОСОБА_1 було повідомлено у протоколі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021 та листом Закарпатської митниці №7.7-20-04/19/5817 від 04.12.2021. Клопотань про перенесення розгляду справи від гр. Угорщини ОСОБА_1 не надходило. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 не встановлено.

У відзиві зазначено, що у зв`язку із тим, що дії Позивача містили ознаки порушення митних правил, передбачених ч.4 ст.469 МК України, відносно неї був складений протокол про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021 року. Відповідач вважає доводи Позивача з приводу того, що провадження у вказаній справі про ПМП здійснено без повідомлення особи, яка притягується до відповідальності безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до вимог п.9 ст. 494 МК України, листом від № 7.7-20-04/19/5817 від 04.12.2021 гр. Угорщини ОСОБА_1 за вказаною нею адресою направлено примірник протоколу з одночасним повідомленням про час та місце розгляду справи, клопотання про перенесення розгляду справи про ПМП від неї не надходило. Не погоджується із твердженнями позивача про те, що при розгляді справи про порушення митних правил було грубо порушено її права передбачені ст.526 МК України, зокрема щодо присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про порушення митних правил.

Щодо мети застосування частини 4 статті 469 МК України, викладені у пояснювальній записці до проекту Закону про внесенні змін до Митного кодексу України про необхідність доповнення частиною 4 ст. 469, відповідач вказує, що в частині збільшення кількості громадян, які використовують в Україні транспортні засоби з іноземною реєстрацією, без сплати до бюджету будь-яких податків, притягнення до відповідальності Позивача в повній мірі відповідає меті її застосування, оскільки проведеним аналізом перебування легкового автомобіля «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , на території України за останні три роки встановлено, що він практично весь час знаходився та використовувався на митній території України (аналіз переміщення ТЗ через митний кордон України).

Щодо відсутності складу порушення митних правил передбачених ч.4 ст.469 МК України у відзиві зазначено, що оформлення передачі права володіння транспортним засобом третій особі на території Угорщини, не звільняє Позивача від притягнення до відповідальності за фактичну передача транспортного засобу тимчасово ввезеного на митну територію України у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, тобто вирішальним для кваліфікації даної статті є факт передачі транспортного засобу тимчасово ввезеного на митну територію України особі яка його не ввозила, при цьому спосіб та мета такої передачі для кваліфікації правопорушення не мають значення. Зазначає, що твердження про відсутність вини (умислу або необережності) у діях Позивача взагалі не знаходять свого підтвердження, оскільки вона свідомо передала право власності та фактичне володіння автомобілем «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , особі яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. Посилання на нібито консультацію з фахівцями в сфері митної справи, не знайшли свого підтвердження. Представник відповідача зазначає, що порушення митних правил передбачене ч.4 ст.469 МК України є правопорушенням з формальним складом адмінправопорушення і воно не передбачає настання наслідків, зокрема таких як недобір митних платежів. Посилання Позивача на сплив строків притягнення до адмінвідповідальності взагалі не зрозумілі, оскільки як стверджує сам Позивач, строк адміністративного стягнення сплив 02.01.2022, а постанову у справі про порушення митних правил, якою Позивача притягнуто до адмінвідповідальності передбаченої ч.4.ст 469 МК України, винесено 23.12.2021. У зв`язку із наведеним відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, а постанову Закарпатської митниці у справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021 залишити без змін.

29 березня 2022 року позивачем було подано відповідь на відзив, на якому наявна відмітка про отримання такої відповідачем. Позивач зазначає, що однією з основних підстав для скасування постанови про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021 р. в цій справі та на цьому етапі є необ`єктивність та неповнота провадження у справі, безпідставне недопущення її до участі в розгляді справи та обмеження її процесуальних прав у зв`язку з цим (пп. 2, 4 ч. 1 ст. 531, ст. 498 МК України). Відповідач не надав у відзиві аргументованих та підкріплених нормами права заперечень щодо цього, натомість продовжує надавати оцінку правомірності її дій щодо передачі права володіння. Зазначає, що відповідач повністю ігноруючи вимоги ч. 2 ст. 526 МК та позицію ВС у справі № 482/9/17: саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, тому робить це право недієвим, вказує, що він надіслав протокол, отже повідомив її про розгляд, в той же час, розгляд справи за її відсутності міг бути проведений лише якщо б були дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи (ч. 4 ст. 526 МК України). Стаття 526 МК передбачає надсилання протоколу поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Отримання відповідачем повідомлення про вручення і є «даними про своєчасне сповіщення особи», які дозволяють розглядати справу за відсутності особи, у разі її неявки.

Позивач посилається на те, що відповідач аргументує належне вручення тим, що протокол вважається врученим тоді, коли позивач не перебував за місцем проживання. З огляду на те, що протокол був доставлений за місцем проживання 03.01.2022 р., а розгляд справи відбувся 23.12.2021 р. вважає це твердження відповідача не релевантним до обставин справи, тому що він був вручений вже після розгляду справи. Зазначає, що так як предметом цього оскарження є необ`єктивність та неповнота провадження у справі через безпідставне недопущення її до участі в розгляді справи, вважає, що її аргументи, пояснення та докази на доведення правомірності її дій мають бути викладені після скасування незаконного рішення митниці та під час нового справедливого розгляду, проведеного з дотриманням принципів змагальності та з наданням їй можливості користуватися всіма процесуальними правами, яких вона була позбавлена внаслідок розгляду митницею справи, про яку вона навіть не знала. Позивач вказує, що консультування з фахівцями в сфері митної справи підтверджується договором про надання послуг між нею та митним брокером від 02.07.2021 №02/07/2021, який знаходиться в матеріалах митної справи у митниці, про що відповідач також зазначає у відзиві.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому, подала заяву згідно якої позовні вимоги про скасування постанови підтримує та просить позов задовольнити, просить розглянути справу без її участі.

Представник Закарпатської митниці Державної митної служби України у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що відносно громадянки Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон - НОМЕР_5, головним державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці Граб Оленою Миколаївною було складено протокол № 2043/30500/21 від 01 грудня 2021 року, про порушення митних правил, передбачених частиною 4 статті 469 Митного кодексу України (а.с.17-20).

Постановою в справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23 грудня 2021 року, винесеною в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Янченко Сергієм Володимировичем, громадянку Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил передбаченого частиною 4 статті 469 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суму 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гри. 00 коп. (а.с.22-24).

Із постанови №2043/30500/21 від 23 грудня 2021 року слідує, що 02.07.21 на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці декларантом ФОП ОСОБА_3 для митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 АА № UA305130/2021/017360 та інші документи, а саме: договір купівлі-продажу від 01.07.20 б/н, документи реєстрації транспортного засобу від 02.05.16 № HW41307, договір про надання послуг митного брокера від 02.07.21 №02/07/2021, сертифікат відповідності щодо затвердження завершеного колісного транспортного засобу від 01.07.21 № UA.008.9076214- 21, згідно яких гр. України ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оформляє куплений нею товар - легковий автомобіль марки «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 .

Під час здійснення митних формальностей, було проведено перевірочні заходи з використанням баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та програмно інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби, внаслідок чого встановлено, що легковий автомобіль «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , було ввезено на митну територію України 10.07.20, громадянкою Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), місце, проживання - АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон - НОМЕР_3 , через митний пост "Тиса" Закарпатської митниці, в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року.

Таким чином, громадянка Угорщини ОСОБА_1 , вчинила неправомірні операції з тимчасово ввезеним на митну територію України автомобілем марки «Peugeot 508», номер кузова - НОМЕР_1 , шляхом передачі його у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила вказаний транспортний засіб на митну територію України, чим вчинила порушення митних правил, що передбачене ч.4 ст.469 МК України.

У постанові зазначено, що вчинення гр. Угорщини ОСОБА_1 підтверджується, протоколом про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.21 року, витягом з АСМО «Інспектор», договором купівлі-продажу від 01.07.20 без номера, та іншими матеріалами справи.

Згідно постанови справу розглянуто без участі гр. Угорщини ОСОБА_1 . У постанові вказано, що про дату, час та місце розгляду справи гр. Угорщини ОСОБА_1 було повідомлено у протоколі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.21 та листом Закарпатської митниці № 7.7-20-04/19/5817 від 04.12.21. Клопотань про перенесення розгляду справи від гр. Угорщини ОСОБА_1 не надходило. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 не встановлено.

Листом заступника начальника управління - Начальника відділу провадження у справах про ПМП управління боротьби контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби Богдана Яворського від 04.12.2021 року за № 7.7-20-04/19/5817 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на адресу: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог п.9 ст.494 Митного кодексу України направлено примірник протоколу про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021 року по ч.4 ст.469 Митного кодексу України. Одночасно повідомлено, що розгляд вищевказаної справи про порушення митних правил відбудеться о 11 год. 00 хв. 23 грудня 2021 року за адресою: м.Ужгород, вул.Собранецька, 220, Закарпатська митниця (а.с.16).

Згідно копії поштового конверту від 13.12.2021 року, такий було направлено Закарпатською митницею ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2, номер поштового відправлення № RY 880070013 UA (а.с.14).

Відповідно до трекінгу із сайту Укрпошти за № RY 880070013 UA, поштове відправлення було вручено 03.01.2022 року (а.с.13).

До матеріалів справи позивачем було долучено копію договору про передачу права власності від 01.07.2021 року, із його перекладом із угорської на українську мову, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на транспортний засіб «Peugeot» моделі, номер кузова - НОМЕР_1 , номерний знак - НОМЕР_4 , взаємоузгоджена купівельна ціна транспортного засобу 2000 Євро (а.с.33-35).

Згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску ОСОБА_1 03.07.2020 року з метою особистого користування в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «508», номер кузова - НОМЕР_1 (а.с.59).

Згідно даних із «АСМО Інспектор» ОСОБА_1 ввезла на митну територію України в режимі "тимчасове ввезення до 1 року" з метою особистого користування транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «508», номер кузова - НОМЕР_1 , номерний знак - НОМЕР_4 (а.с.77). Відповідно до примітки транспортний засіб оформлено у вільний обіг за МД № UA305130/2021/017360 від 02.07.2021 року.

Відомості про те, що вказаний транспортний засіб був вивезений за межі митної території України відсутні.

Відповідачем до матеріалів справи було долучено копію митної декларації ІМ 40 АА № UA305130/2021/017360 від 02.07.2021 року, подану ФОП ОСОБА_3 , одержувач ОСОБА_4 , щодо митного оформлення легкового автомобіля марки «Peugeot» моделі «508», номер кузова - НОМЕР_1 (а.с.62-63).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів:

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 Митного кодексу України (далі МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно із ч. 1 ст. 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Статтею 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до положень частиною 4 статті 469 Митного кодексу України передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст. 469 МК України має бути встановлено, що: транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні позивача; позивач безпосередньо ввозив такий транспортний засіб на митну територію України та поміщував його у митний режим тимчасово ввезеного на митну територію України чи транзит.

Згідно п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

У відповідності до п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" власник т.з. або вповноважена особа, який переміщує т.з. через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 108 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.57 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Статтею 488 Митного кодексу України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно зі статтею 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Як на одну із основних підстав для скасування постанови позивач зазначає те, що її не було повідомлено про розгляд справи, розгляд справи відбувся без її участі, чим були порушені її права.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил (ч.6 ст.494 МК України).

Згідно ч.9 ст.494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним (ч.10 ст. 494 МК України).

Відповідно до положень ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З наявного у матеріалах справи протоколу про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01 грудня 2021 року вбачається, що такий складений без участі ОСОБА_1 . У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 23 грудня 2021 року об 11 год. 00 хв. за адресою м.Ужгород, вул.Собранецька, 220, Закарпатська митниця. У графі «примірник протоколу отримав» відсутня відмітка про отримання ОСОБА_1 такого.

Листом Закарпатської митниці Держмитслужби від 04.12.2021 року за № 7.7-20-04/19/5817 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на адресу: АДРЕСА_2 , відповідно до вимог п.9 ст.494 Митного кодексу України направлено примірник протоколу про порушення митних правил №2043/30500/21 від 01.12.2021 року по ч.4 ст.469 Митного кодексу України та повідомлено, що розгляд вищевказаної справи про порушення митних правил відбудеться о 11 год. 00 хв. 23 грудня 2021 року.

Відповідач посилається на те, що позивача про час та місце розгляду повідомлено листом Закарпатської митниці про направлення протоколу про ПМП від 04.12.2021 за №7.7-20-04/19/5817.

Разом із тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час розгляду справи у Закарпатської митниці Держмитслужби були наявні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи. Щодо посилання відповідача на положення ч.10 ст.494 МК України, то відповідачем також не надано доказів того, що на їхню адресу було повернуто конверт із поштовою кореспонденцією із відміткою про те, що позивач не перебуває за повідомленою адресою або повідомлена адреса є недостовірною.

Із долученого до матеріалів справи позивачем конверту та трекінгу із сайту «Укрпошта» вбачається, що такий було отримано адресатом 03.01.2022 року. Разом із тим оскаржувана постанова винесена 23.12.2021 року. Тобто позивач отримала повідомлення про розгляд справи після того, як справа була розглянута.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності, без належного її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, тобто, з порушенням вимог, встановлених ст.526 Митного кодексу України. Внаслідок цього, позивача було позбавлено можливості реалізувати свої права визначені ст.498 Митного кодексу України, зокрема позивача позбавилено можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката, а також порушено принципи змагальності та повноти розгляду справи.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Вищезазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.06.2018 №806/2554/16, від 29.03.2019 по справі №502/1664/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

В постанові від 03.04.2018 року у справі №156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійної підстави для скасування постанови митного органу. Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що при винесенні постанова у справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021 року щодо позивача ОСОБА_1 відповідачем допущені процедурні порушення при розгляді справи, оскільки позивач належним чином не була повідомлена про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, внаслідок чого була позбавлена можливості реалізувати свої права визначені ст.498 Митного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування п.2 ч.3 ст.286 КАС України та часткового задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і направлення справи на новий розгляд до компетентного органу - Закарпатської митниці Держмитслужби.

Враховуючи те, що справа судом направляється на новий розгляд, позов в частині закриття провадження задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене інші доводи позивача для скасування постанови судом не розглядаються, оскільки вони є похідними від процесуальних рішень посадової особи, щодо встановлення обставин справи в ході її розгляду, який проведено з порушеннями процесуального порядку, що у свою чергу слугує підставою для скасування постанови

Відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Держмитслужби слід стягнути на користь позивача, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією №62443671 від 18.01.2022 року.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286,КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДМС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2043/30500/21 від 23.12.2021 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винною у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.469 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн., та надіслати справу на новий розгляд до Закарпатської митниці Держмитслужби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Закарпатської митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Закарпатська митниця Державної митної служби України, , місцезнаходження: м.Ужгород, вул.Собранецька, буд. 220.

Повне судове рішення складено 08.04.2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.