Справа № 160/11978/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 05.07.2021 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.
В обгрунтування позову зазначено, що умовою для накладання на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення без поважних причин. Притягуючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання. Позивач зазначає, що на час складання акту державного виконавця вона разом з дітьми перебувала на морі, що підтверджується відповідною квитанцією, а тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.1.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін з урахуванням особливостей, визначених ст.287 КАС України.
Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Третя особа також не скористалась правом на подання пояснень.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 у справі №176/1955/20 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними - задовольнити частково.
Визначено порядок та час спілкування батька ОСОБА_2 , з малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без присутності матері ОСОБА_1 , а саме:
- перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин ранку суботи до 13 години 00 хвилин дня суботи;
- друга та четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин ранку неділі до 13 години 00 хвили дня неділі;
- 30 червня кожного року з 16:00 години до 19:00 години.
На виконання даного рішення судом видано виконавчий лист №176/1955/20 від 17.02.2021.
На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем відкрито виконавче провадження №65954671.
В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем складено Акт від 03.07.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_1 рішення не виконано станом на 03.07.2021 без поважних причин, побачення з батьком не відбулось. Боржник ігнорує рішення суду, побачення з дітьми з батьком.
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивачем придбано в Туристичній фірмі «Лідія» путівку на Азовське море з 25.06.2021 по 06.07.2021 на 4 осіб, а саме: 2 дорослих та 2 дітей, що підтверджується квитанцією на суму 8000,00 грн.
Проте, державним виконавцем 05.07.2021 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. за невиконання рішення суду, а саме: побачення батька з малолітніми дітьми.
Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно ч.1ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Частиною 1ст.157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною 5 цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3 ст.157 Сімейного кодексу України).
Отже, безумовно інтересам дитини відповідає її спілкування з обома з батьків, що забезпечує всебічний розвиток такої дитини як особистості, і розлучення батьків не є підставою для ізоляції дитини від одного з батьків, оскільки розлучення припиняє відносини між подружжям, проте, не припиняє зв`язок між батьками та дитиною.
Суд зазначає, що чинним законодавством України перебачено не лише право батьків на участь у вихованні та розвитку дитини, а навіть зобов`язує їх брати участь у такому вихованні.
В свою чергу, питання участі кожного з батьків у вихованні дитини повинно вирішуватись за домовленістю між батьками дитини, оскільки такі мають рівне право на участь у житті дитини.
Водночас, коли такої домовленості досягти не вдається, то існує судовий спосіб вирішення питання участі у вихованні дитини, що і було вирішено у даному випадку рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 у справі №176/1955/20.
При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлюючи графік побачення одного з батьків з дитиною, суд фактично покладає обов`язки на кожного з батьків, один з яких зобов`язаний забезпечити побачення іншого з дитиною, а інший зобов`язаний належним чином дотримуватись встановленого графіку.
Відступлення від взаємних зобов`язань та графіку можливе лише за домовленістю батьків, якої позивач та третя особа досягти не змогли.
Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 (далі - Закон 1404).
Відповідно до статті 1 Закону1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із пунктом 1 частини 2статті 18 Закону 1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Частиною 2 статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
Згідно з ч.3ст.64-1 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною 1 статті 75 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Суд звертає увагу на те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Повторним невиконанням судового рішення в розумінні статті 64-1 Закону №1404 є встановлений відповідним актом факт кожного наступного невиконання боржником судового рішення після складення акту про невиконання такого рішення вперше та винесення відповідної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.
З матеріалів справи вбачається, що на дату складання акту державного виконавця, яким зафіксовано невиконання рішення суду, позивача та дітей не було за вказаною адресою, оскільки вони перебували на відпочинку на Азовському морі, що підтверджується квитанцією.
В свою чергу, батьком дітей, який є третьою особою в даній справі, не надано жодного доказу того, що рішення суду не виконано без поважних причин, а мати дітей, умисно ухилялась від виконання судового рішення.
Відтак, суд доходить висновку, що позивач умисно не перешкоджала виконанню рішення суду у встановлені дні та години. Доказів протилежного відповідачем та третьою особою не надано.
Враховуючи викладене, оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 287 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови- задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн. від 05.07.2021 у виконавчому провадженні ВП №65954671.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч.6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська