Справа № 160/4148/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2022 року Справа № 160/4148/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 19.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 29.10.2020 б/н про нарахування суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 8914,24 грн. за 2019 рік;
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 на суму 2237,52 грн.;
- визнати протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 503,82 грн.;
- визнати протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 275,98 грн.
Ухвалою суду від 05.04.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 12.04.2021 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.
Ухвалою суду від 11.05.2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для подання відзиву на позов було відмовлено.
18.05.2021 року від представника позивача надійшло письмове клопотання про витребування у ГУ ДПС у Дніпропетровській області додаткових доказів.
20.05.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
У відзиві на позов орган ДПС зазначає, що згідно ст.266 Податкового кодексу України, розрахунок податкового зобов`язання не надсилається платнику податку під час нарахування грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Однак, розраховуючи податок на нерухоме майно, орган ДПС виходив із суми площі всіх об`єктів житлової нерухомості, що належить позивачу, пропорційним розподілом питомої ваги загальної площі кожного з цих об`єктів.
Також, контролюючий орган зазначив, що нормативи, встановлені рішеннями Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 №7/11, від 15.02.2017 №12/18, від 06.12.2017 №12/27, від 23.05.2018 від 4/32 та від 23.10.2019 №6/49, якими передбачено нульову ставку оподаткування квартир площею від 60 кв.м до 85 кв.м, не можуть бути застосовані при обрахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки рішення Дніпропетровської міської ради в цій частині не відповідають положенням Податкового кодексу України.
Відносно оподаткування нежитлової нерухомості площею 399,4 кв.м, відповідач у відзиві зазначив, що вказана нерухомість є об`єктом оподаткування за вимогами Податкового кодексу України, адже позивачем не надано доказів на підтвердження її використання в господарської діяльності, зокрема, виготовлення, реалізацію продукції та її складське зберігання тощо, тим більш, що за даними КВЕД, позивач не здійснює діяльність із використанням будівлі хімлабораторії.
Ухвалою суду від 20.05.2021 року адміністративну справу №160/4148/21 було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.
25.05.2021 року засобами електронного зв`язку до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві позов, зазначає, що всі оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними, а відображення податкових зобов`язань в інтегрованій картці платника такими, що порушують майнові права платника.
08.07.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення.
20.09.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення.
06.10.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення.
07.10.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: копії платіжних документів про сплату податку, копія договору про оренди з додатком від 01.01.2018.
12.10.2021 від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої, позивач уточнив позовні вимоги та просить суд:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 на суму 2237,52 грн.;
- визнати протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 503,82 грн.;
- визнати протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 275,98 грн.
18.10.202 від відповідача надійшов відзив на уточнений позов.
27.10.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на уточнений позов.
10.11.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення та додаткові докази: копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою суду від 13.12.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засіданні 05.04.2022р. представники сторін не з`явилися, про дату місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином.
05.04.2022р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
05.04.2022р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого судом відмовлено.
Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
29.10.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» без номера, згідно якого позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2019 рік на суму 8914,24 грн.
09.02.2021 адвокат позивача звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із адвокатським запитом, в якому просив надати детальну інформацію з підтверджуючими документами щодо нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно. На адвокатський запит від 09.02.2021 відповідач не відповів.
19.02.2021 адвокат повторно звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати детальну інформацію щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2016-2020 та документи, що підтверджують нарахування (а.с. 19-21 т.1).
Так, органом ДПС на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що позивачу на праві власності належать об`єкти нерухомого майна, зокрема:
- квартира загальною площею 54,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1, право власності припинено 07.09.2020;
- квартира загальною площею 91,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1/1;
- будівлі та споруди загальною площею 399,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , з яких: літ.А-1 будівля хімлабораторії, літ. А1-1 прибудова, літ. а ганок, літ а1 димохід, літ. Д-1, Е-1, Ж-1 виробнича будівля, літ. З трансформаторна підстанція, №1 ворота, №2 хвіртак, №3-5 огорожа, І, ІІ мостіння.
15.02.2021 органом ДПС винесено податкові повідомлення рішення:
Вказані податкові повідомлення рішення направлені позивачу разом з листом від 25.02.2021 №№7117/6/04-36-24-05, про що не заперечує позивач у позові.
Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, органом ДПС нараховано позивачу податку:
- за нерухоме майно будівлі нерухомості площею 399,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 7436,83 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, ставки податку 18,62 грн. (0,5 %), питомої ваги об`єкту 1,000.
- за нерухоме майно квартира 54,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 1798,45 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 55,85 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,374.
- за нерухоме майно квартира 91,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 3005,43 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 55,85 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,625.
Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, органом ДПС нараховано позивачу податку:
- за нерухоме майно будівлі нерухомості площею 399,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 8331,48 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, ставки податку 20,86 грн. (0,5 %), питомої ваги об`єкту 1,000.
- за нерухоме майно квартира 54,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 2015,80 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 62,60 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,374.
- за нерухоме майно квартира 91,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 3368,66 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 62,60 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,625.
Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, органом ДПС нараховано позивачу податку:
- за нерухоме майно будівлі нерухомості площею 399,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 8645,85 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, ставки податку 23,62 грн. (0,5 %), питомої ваги об`єкту 1,000.
- за нерухоме майно квартира 54,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 1522,50 грн., виходячи із періоду володіння 8 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 70,85 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,374.
- за нерухоме майно квартира 91,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 3285,51 грн., виходячи із періоду володіння 12 міс 2018 року, пільги у вигляді бази оподаткування 60 кв.м, ставки податку 70,85 грн. (1,5 %), питомої ваги об`єкту 0,625.
Відповідачем винесено також податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 2237,5 грн., за період з 2015-2017 роки. Згідно вказаного податкового повідомлення рішення, позивачу нараховано за 2015 рік 320,35 грн., за 2016 рік 724,86 грн., за 2017 рік 1192,31 грн. податку. Вказана сума податку нарахована позивачу щодо об`єкта нерухомого майна - квартира загальною площею 53,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .
Податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 направлено позивачу, однак повернуто органу ДПС з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до акту від 02.11.2020 №001177/04-36-04-12/ НОМЕР_1 про проведення камеральної перевірки своєчасності сплати ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлено, що сума податкового зобов`язання, що визначено податковим повідомленням рішенням від 10.04.2018 №2812-13/08 про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 2237,5 грн. сплачено ОСОБА_1 15.08.2019, у зв`язку із чим нарахована штрафна санкція за ставкою 20% у розмірі 447,50 грн.
Також, 10.04.2018 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №2813-13/08 про нарахування податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017 роки на загальну суму 4542,83 грн.: 2015 рік 650,40 грн., 2016 1471,67 грн., за 2017 рік - 2420,76 грн.
Також, згідно відомостей з інтегрованої картки платника податків, на підставі податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08:
- позивачу нараховано суму податку у розмірі 2237,52 грн., термін сплати 05.09.2018,
- 05.09.2018 органом ДПС збільшено недоїмку на 2237,52 грн.,
- 15.08.2019 позивачем здійснено оплату податку у розмірі 3000 грн., у зв`язку із чим, збільшено переплату на суму 762,48 грн.
- 15.08.2019 внесено відомості про нарахування пені у розмірі 275,98 грн. за період з 05.12.2018 по 15.08.2019, опис операції «нараховано пені ІКП (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) невизначений документ №AUTOPEN17 з 05.12.2018 по 15.08.2019 на податкове повідомлення-рішення №2812-13/08 від 10.04.2018»,
- 15.08.2019 погашено пеню у розмірі 275,98 грн. (код операції 241), розмір переплати став 486,50 грн.,
- 15.08.2019 в картку внесено відомості опис операції «необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПКУ та ст. 25 ЗУ №2464 (20%) невизначений документ №ST17INFO з 06.09.2018 по 15.08.2019 на податкове повідомлення-рішення № 2812-13/08 від 10.04.2018» у розмірі 447,50 грн., у зв`язку із чим обраховується переплата у розмірі 486,50 грн.,
- 16.11.2020 в картку внесено відомості щодо зменшення штрафної санкції у розмірі 447,50 грн. (код операції 288),
- станом на 30.11.2020 у платника податку ОСОБА_1 нараховується передплата у розмірі 39 грн.
- 01.10.2018 позивачу збільшено нарахований у минулих роках податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 4542,83 грн., термін сплати 01.10.2018,
- 15.08.2019 позивачем сплачено 6000 грн., у зв`язку із чим 15.08.2019 зменшено борг на суму 4542,83 грн., визначено переплату у розмірі 1457,17 грн.,
- 15.08.2019 позивачу погашено пеню у розмірі 503,82 грн. (код операції 241), у зв`язку із чим зменшено переплату на 503,82 грн. (код операції 99Р), сума переплати станом на 15.08.2019 становить 953,35 грн.,
- 13.01.2020 позивачу зменшено штрафну санкцію на суму 908,57 грн. (код операції 288),
- станом на 13.01.2020 у позивача обраховується передплата у розмірі 44,78 грн.
Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).
Згідно з ст.10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).
Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Рішеннями Дніпровської міської ради від 27.12.2010р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста» , від 23.05.2018 року N4/32 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», від 23.10.2019 №6/49 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста», встановлено ставку податку у розмірі 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Крім того, визначено, що житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира / квартири, їх частки, незалежно від їх кількості, загальна площа яких сумарно не перевищує 85 кв.м. оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нульовою ставкою.

Якщо житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира / квартири, їх частки, незалежно від їх кількості, загальна площа яких сумарно перевищує 85 кв.м., то таке перевищення оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальних підставах.

Дані рішення не скасовані в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковими як для позивача, так і для відповідача у справі.

Суд зазначає, що встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Отже, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості у 2018 2020 роках податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

Разом з тим, судом встановлено, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень від 15.02.2021, податковий орган, як суб`єкт виконавчої влади, не застосував чинні рішення органу місцевого самоврядування в частині пільг для фізичних осіб, наданих відповідно до п. 266.4 ст. 266 ПК України, чим фактично збільшив площу оподаткування.

Зокрема, за податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463/2, яким позивачу нараховано податку у розмірі 1798,45 грн. за 2018 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 54,7 за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27, яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 року (1,5%*3723,00 грн. = 55,85 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,374, та періоду нарахування 12 міс, органом ДПС податок завищено на 522,20 грн., з огляду на таке.

Відповідно до розрахунку за 2018 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*55,85*0,374=1276,25 грн. (сума податку за 12 міс)

17989,45 1276,25 грн. =522,20 грн. (сума, на яку завищений податок).

За податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463/2, яким позивачу нараховано податку у розмірі 3005,43 грн. за 2018 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 91,4 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27, яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 року (1,5%*3723,00 грн. = 55,85 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,625 та періоду нарахування 10 міс, органом ДПС податок завищено на 1228,13 грн., з огляду на таке.

Судом із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що об`єкт нерухомого майна - квартира загальною площею 91,4 за адресою: АДРЕСА_1 набута ОСОБА_1 у власність 24.03.2018, дата реєстрації 24.03.2018, реєстраційний номер 101, тому період нарахування податку у 2018 року повинен становити 10 міс.

Відповідно до розрахунку за 2018 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*55,85*0,625=2132,77 грн. (сума податку за 12 міс)

2132,77/12=177,73 (платіж за 1 міс)

177,73*10=1777,30 (сума податку за 10 міс)

3005,43-1777,30 =1228,13 грн. (сума, на яку завищений податок).

Зокрема, за податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463/1, яким позивачу нараховано податку у розмірі 2015,80 грн. за 2019 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 54,7 за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням рішень Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27 та від 23.05.2018 року № 4/32, якими встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 року (1,5%*4173 грн. = 62,60 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,374, та періоду нарахування 12 міс, органом ДПС податок завищено на 585,30 грн., з огляду на таке.

Відповідно до розрахунку за 2019 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*62,60 *0,374=1430,50 грн. (сума податку за 12 міс).

2015,80 1430,50 грн. =585,30 грн. (сума, на яку завищений податок).

За податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463/1, яким позивачу нараховано податку у розмірі 3368,66 грн. за 2019 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 91,4 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням рішень Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27, від 23.05.2018 року № 4/32, якими встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 року (1,5%*4173,00 грн. = 62,60 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,625 та періоду нарахування 12 міс, органом ДПС податок завищено на 978,12 грн., з огляду на таке.

Відповідно до розрахунку за 2019 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*62,60*0,625=2390,54 грн. (сума податку за 12 міс)

3368,66-2390,54 =978,12 грн. (сума, на яку завищений податок).

Зокрема, за податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463, яким позивачу нараховано податку у розмірі 1522,50 грн. за 2020 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 54,7 за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням рішень Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27 та від 23.05.2018 року № 4/32, від 23.10.2019 №6/49, якими встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року (1,5%*4723 грн. = 70,85 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,374, та періоду нарахування 8 міс, органом ДПС податок завищено на 443,14 грн., з огляду на таке.

Судом із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що об`єкт нерухомого майна - квартира загальною площею 54,7 за адресою: АДРЕСА_2 , вибула із власності ОСОБА_1 01.09.2020, дата реєстрації 01.09.2020, реєстраційний номер 101, тому період нарахування податку у 2020 року повинен становити 8 міс, про що і зазначено відповідачем у розрахунку.

Відповідно до розрахунку за 2020 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*70,85 *0,374=1619,02 грн. (сума податку за 12 міс).

1619,02/12=134,92 (сума податку за 1 міс)

134,92*8=1079,36 (сума податку за 8 міс)

1522,50-1079,36=443,14 грн. (сума, на яку завищений податок).

За податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2021 №0-0463/2, яким позивачу нараховано податку у розмірі 3285,51 грн. за 2020 рік за об`єкт нерухомого майна квартира загальною площею 91,4 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27, від 23.05.2018 року № 4/32, від 23.10.2019 №6/49, якими встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року (1,5%*4723,00 грн. = 70,85 грн./кв.м), нульової ставки оподаткування загальної площі до 85 кв.м, та з урахуванням питомої ваги об`єкта 0,625 та періоду нарахування 12 міс, органом ДПС податок завищено на 579,92 грн., з огляду на таке.

Відповідно до розрахунку за 2020 рік, органом ДПС здійснено нарахування податку, виходячи із загальної площі 2-х об`єктів нерухомого майна (91,4 кв.м та 54,7 кв.м) =146,1 кв.м.

Далі шляхом арифметичного підрахунку, судом встановлено наступне:

146,1-85=61,1 кв.м (площа, що підлягає оподаткуванню)

61,1*70,85*0,625=2705,59 грн. (сума податку за 12 міс)

3285,51-2705,59 =579,92 грн. (сума, на яку завищений податок).

Відтак, враховуючи викладене, у позивача відсутній обов`язок зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкти нерухомого майна (квартира загальною площею 54,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , квартира загальною площею 91,4 за адресою: АДРЕСА_1 ) за період 2018-2020 роки, у загальному розмірі 4336,81 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що Податковим кодексом України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування (пільги зі сплати податку) об`єкта / об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, а також щодо того, що зазначення в примітках 2 додатку 1 до рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги за сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», та до рішень Дніпровської міської ради від 23.05.2018 року № 4/32 та від 23.10.2019 №6/49, суд зазначає наступне.

Предметом оскарження у даній справі є виключно податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень, передбачених підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 та підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України щодо визначення податкового зобов`язання. Правомірність рішення органу місцевого самоврядування, не є предметом оскарження у даній справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі Податковим кодексом України, проте, є виключною компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах даної справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оскарження наведених вище рішень Дніпровської міської ради з боку ГУ ДПС у Дніпропетровської області.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 на суму 2015,80 грн., №0- 0463/1 на суму 3368,66 грн., №0-0463 на суму 3285,51 грн., №0- 0463 на суму 1522,50 грн., №0- 0463/2 на суму 1798,45 грн., №0- 0463/2 на суму 3005,43 грн. є протиправними та підлягають скасуванню в частині неправомірного завищення сум податку, встановлених судом.

Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 585,30 грн., податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 978,12 грн., податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0-0463 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 579,92грн., податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0-0463 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 443,14 грн., податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0-0463/2 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 522,20 грн., податкового повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/2 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму1228,13 грн.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 15.02.2021 №0- 0463/1 на суму 8331,48 грн. за 2019 рік, від 15.02.2021 №0- 0463 на суму 8645,85 грн. за 2020 рік, від 15.02.2021 №0- 0463/2 на суму 7436,83 грн. за 2018 рік, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вказані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом з податку на нерухоме майно нежитлова нерухомість (будівлі та споруди) загальною площею 399,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , питома вага об`єкту - 1.

Позивач вважає, що вказаний об`єкт нерухомості не оподатковується податком на нерухоме майно, у відповідності до підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки позивач вважає вказані будівлі будівлями промисловості.

Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, згідно з положеннями підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

У постанові від 22.09.2021 у справі №420/7771/20 Верховний Суд дійшов до такого висновку:

«конструкція згаданих правових норм дозволяє суду застосувати і такий вид тлумачення норм права за обсягом їх правового змісту, як поширювальне тлумачення, в частині об`єкта оподаткування - предмета "будівлі промисловості", оскільки норми не містять вичерпного переліку таких об`єктів та оскільки відсутні положення, які є винятком із загального правила.

При цьому застосовування системного способу тлумачення, який вимагається при застосуванні поширювального тлумачення дозволяє дійти до наступних висновків.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття "промисловість", у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Оскільки "будівлі промислові", які є у складі об`єктів нежитлової нерухомості виступають загальним критерієм визначення об`єкта оподаткування (підпункт "ґ" підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України), то встановлення пільги шляхом звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, "будівель промисловості", зокрема виробничих корпусів, цехів, складських приміщень промислових підприємств ( підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України) не свідчить про недостатню чіткість податкового законодавства, оскільки увівши певний загальний критерій "будівлі промислові", законодавець визначив спеціальний об`єкт (об`єкти) який звільнено від оподаткування, і зі змісту норми зрозуміло, яких об`єктів стосується така пільга.

При цьому, оскільки саме законодавець приймає рішення про встановлення пільг, то він може в подальшому змінити норму, яка встановлює преференцію, не змінюючи загального критерію, про який йшлося вище.

Отже, підстав для застосування компенсаторних правозастосовних нормативних механізмів - презумпції правомірності рішень платника податку (у даному випадку відповідно підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункт 56.21 статті 56 ПК України) не виникає, оскільки немає колізії нормативно-правового регулювання.

Таке застосування вказаної правової норми відповідає принципам рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 ПК України), єдиного підходу до встановлення податків і зборів (підпункт 4.1.11 пункту 4.1 статті 4 ПК України) і нейтральності оподаткування (підпункт 4.1.8 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Наданням пільги щодо сплати податку, звільненням від сплати податків, держава має на меті встановлення певного рівня соціального або економічного захисту відповідної категорії платників податків.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як випливає із наведеного висновку Верховного Суду, для застосування положень підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, будівлі промисловості, що належать платнику податку, повинні використовуватись ним у виробничій (промисловій) діяльності.

Однак, із матеріалів справи не вбачається використання позивачем будівель нежитлової нерухомості у виробничій діяльності, відповідні докази в матеріалів справи відсутні. Тим, більш, позивачем частина будівель надана в оренду ТОВ «Науково-виробничому об`єднанню «Укрпромсервіс» (договір оренди від 01.01.2018 а.с. 250 т.1, а.с.1-5 т.2), що не свідчить про використання позивачем нежитлової нерухомості загальною площею 399,4 кв.м за адресою: м.Дніпро, вул. Терпигорева, 1, у свій виробничій (промисловій) діяльності.

Таким чином, вирішуючи в межах цієї справи питання правомірності визначення податкового зобов`язання, з огляду на всі фактичні обставини даної справи, а також дотримання відповідачем положень ПК України в частині його повноважень та функцій, суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 на суму 8331,48 грн. за 2019 рік, від 15.02.2021 №0- 0463 на суму 8645,85 грн. за 2020 рік, від 15.02.2021 №0- 0463/2 на суму 7436,83 грн. за 2018 рік, прийняті відповідачем відповідно до чинного законодавства, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Судом відхиляються доводи позивача щодо підписання податкових повідомлень-рішень від 15.02.2021 неуповноваженою особою Самсоненко Є., адже відповідно до матеріалів справи наказом від 25.01.2021 «Про делегування повноважень» начальника управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС Самсоненко Є. уповноважено на виконання певних функцій, передбачених ПКУ, зокрема, на підписання податкових повідомлень-рішень.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 10.04.2018 №2812-13/08 на суму 2237,52 грн., від 02.11.2020 № на суму 447,50 грн., від 11.09.2018 №11845 на суму 4542,83 грн., від 25.11.2019 № на суму 908,57 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначалось, податкове повідомлення-рішення від 11.09.2018 №11845 на суму 4542,83 грн. винесено податковим органом з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за оподаткування нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності - квартира загальною площею 91,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за період з 2015-2017 роки. Зокрема, за 2015 рік 650,40 грн., 2016 1471,67 грн., за 2017 рік - 2420,76 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 на суму 2237,52 грн. винесено податковим органом з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за оподаткування нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності - квартира загальною площею 53,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 за період з 2015-2017 роки. Зокрема, за 2015 рік 320,35 грн., за 2016 рік 724,86 грн., за 2017 рік 1192,31 грн. податку.

Відповідно до пунктів 266.3.1, 266.3.2 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Суд звертає увагу, що відомості про об`єкт нерухомості квартира, яка належить позивачу, загальною площею 54,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 були перенесені із Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав (актуального реєстру) з відкриттям розділу 01.09.2020 (а.с. 104 т.1).

До цього часу (01.09.2020) відомості про об`єкт нерухомості - квартира за адресою АДРЕСА_2 знаходились у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, однак, із зазначенням загальної площі - 53,7 кв.м.

Отже, при перенесенні інформації щодо цього об`єкту нерухомості, її площа змінилась.

Враховуючи наведене, а також те, що органом ДПС розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначається на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, посилання позивача про допущення органом ДПС помилки у зазначенні площі квартири відхиляються судом, як необґрунтовані.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, запроваджено податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

Пунктом 4 Прикінцевих положень вказаного закону рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Як зазначалось, відповідно до положень пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків. Зазначені рішення офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, нові податки практично не могли бути визнані обов`язковими до сплати принаймні в 2015 році, адже місцеві ради не приймали і не могли прийняти та офіційно оприлюднити до 15 липня 2014 року рішення про встановлення таких податків і зборів. Саме тому за умови дії підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення місцевої ради щодо встановлення місцевого податку не може набрати чинності в тому самому бюджетному періоді, в якому воно прийняте.

Відтак рішення місцевих рад стосовно податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті та опубліковані протягом 2015 року, не могли бути застосовані в 2015 році. Такі рішення могли передбачати плановим лише 2016 рік, і саме з цього періоду податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, міг вважатися встановленим місцевою радою.

(До аналогічного висновку дійшов висновку Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі №638/3025/15-а).

Таким чином, нарахування органом ДПС податку на нерухоме майно за 2015 рік згідно податкових повідомлень рішень від 11.09.2018 №11845 та від 10.04.2018 №2812-13/08 не відповідає вимогам Податкового кодексу України та не узгоджується із практикою Верховного Суду у спірних правовідносинах.

Наведене свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 в частині нарахування податку за 2015 рік у розмірі 320,35 грн., та про протиправність податкового повідомлення-рішення від 11.09.2018 №11845 в частині нарахування податку за 2015 рік у розмірі 650,40 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про скасування наведених податкових повідомлень-рішень в частині нарахування податку за 2015 рік, у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 в частині нарахування податку за 2015 рік у розмірі 320,35 грн., та про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 11.09.2018 №11845 в частині нарахування податку за 2015 рік у розмірі 650,40 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом встановлено правомірність вказаних податкових повідомлень-рішення в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 та 2017 роки, адже відповідачем вони прийняті з урахуванням пільгової площі та ставки податку, що встановлені рішеннями Дніпровської міської ради від 27.12.2010р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» із подальшими змінами та доповненнями та вимог Податкового кодексу України.

Крім того, судом відхиляються, як необґрунтовані, доводи позивача щодо безпідставного оподаткування органом ДПС нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 111,0 кв.м, оскільки відповідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, витяг з яких надано відповідачем до додаткових пояснень від 10.11.2021, вказана квартира належить ОСОБА_1 (позивачу) з 28.07.2008 року на підставі Свідоцтва про право власності виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.07.2008, НОМЕР_2 . Відомості про вказану нерухомість перенесені до Реєстру речових прав на нерухоме майно 25.02.2021 з відкриттям розділу.

Що ж до податкових повідомлень-рішень від 02.11.2020 № на суму 447,50 грн., від 25.11.2019 № на суму 908,57 грн., якими нараховано пеню за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 11.09.2018 №11845 та від 10.04.2018 №2812-13/08, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України (у редакції станом на час нарахування пені), у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу.

Нарахування пені розпочинається; а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

За правилами пункту 129.2 статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Таким чином, враховуючи, що податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 про нарахування податку на нерухоме майно у розмірі 2237,52 грн. та від 11.09.2018 №11845 про нарахування податку на нерухоме майно у розмірі 4542,83 грн. підлягають скасуванню в частині, суд дійшов висновку про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.11.2020 № та від 25.11.2019 №, яким нараховано пеню за несвоєчасну сплату наведеного податку.

У зв`язку із чим, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.11.2020 № та від 25.11.2019 № підлягають задоволенню.

Що ж до позовних вимог про визнання протиправною та зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 503,82 грн. та визнання протиправною та зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з інтегрованої картки податку на нерухоме майно платника податків ОСОБА_1 пеню у розмірі 275,98 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 63 Податкового кодексу України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422 (в редакції чинній станом на час внесення даних до ІКП) зазначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Також цим Порядком передбачено, що достовірність показників інформаційної системи, це відповідність інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів; облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників.

Згідно цього Порядку, первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).

Як встановлено судом, органом ДПС в інтегрованій картці платника податків на підставі податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08:

15.08.2019 внесено відомості про нарахування пені у розмірі 275,98 грн. за період з 05.12.2018 по 15.08.2019, опис операції «нараховано пені ІКП (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) невизначений документ № AUTOPEN17 з 05.12.2018 по 15.08.2019 на податкове повідомлення-рішення №2812-13/08 від 10.04.2018», яка 15.08.2019 погашена (код операції 241) за рахунок переплати та на підставі податкового повідомлення-рішення №11845 від 11.09.2018:

15.08.2019 внесено відомості про нарахування пені у розмірі 503,82 грн. за період з 31.12.2018 по 15.08.2019 (код операції 2N1) опис операції: «нараховано пені ІКП на борг мин. р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) невизначений документ № AUTOPEN17 з 31.12.2018 по 15.08.2019 на податкове повідомлення-рішення №11845 від 11.09.2018», яка 15.08.2019 погашена (код операції 241), за рахунок переплати.

Враховуючи наведені вище вимоги до ведення оперативного обліку податків і зборів, суд зазначає, що опис операції «нараховано пені ІКП (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» у 2019 році (15.08.2019), не узгоджується із загальновідомим фактом поширення коронавірусної хвороби COVID-19 на території України у березні 2020 року, що стало наслідком прийняття Кабінетом міністрів України 11.03.2020 постанови «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211.

Крім того, судом під час дослідження відомостей ІКП позивача встановлено, що контролюючим органом погашено вказані суми пені за рахунок переплати, яка обліковувалась у платника податків.

Враховуючи, що контролюючим органом в той же день,15.08.2019, внесено відомості про нарахування пені за несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно за податковими повідомленнями-рішеннями від 02.11.2020 № на суму 447,50 грн., від 25.11.2019 № на суму 908,57 грн., а також її погашення за рахунок переплати, суд дійшов висновку про безпідставне відображення в ІКП відомостей щодо пені у розмірі 275,98 грн. та 503,82 грн. та подальшого погашення її за рахунок переплати.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій щодо внесення до інтегрованої карти платника податків позивача, відомостей щодо пені у розмірі 275,98 грн. та 503,82 грн. та подальшого погашення її за рахунок переплати, та відсутність у матеріалах даної справи доказів та обґрунтованих пояснень відповідача на підтвердження правомірності нарахування пені у розмірі 275,98 грн. та 503,82 грн. та подальшого її погашення за рахунок переплати, суд дійшов висновку про протиправність таких дій відповідача, у зв`язку із чим, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням приписів наведеної норми, суд зазначає, що з метою відновлення порушених прав позивача слід задовольнити наведені позовні вимоги у спосіб: визнати протиправними дії щодо відображення в інтегрованій картці платника податку відомостей щодо нарахування пені у розмірі 275,98 грн. та 503,82 грн. та зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області видалити відомості з інтегрованої картки платника податку про нарахування пені у розмірі 275,98 грн. та 503,82 грн.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, судовий збір підлягаю розподілу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2, 5, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 585,30 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/1 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 978,12 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0-0463 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 рік в розмірі 579,92 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 рік в розмірі 443,14 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/2 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 522,20 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 15.02.2021 №0- 0463/2 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 1228,13 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №2812-13/08 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 320,35 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 02.11.2020 № на суму 447,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 11.09.2018 №11845 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 650,40 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 25.11.2019 № на суму 908,57 грн.

Визнати протиправними дії щодо відображення в інтегрованій картці платника податку ( ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 ) відомості щодо нарахування пені у розмірі 275,98 грн. та зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області видалити відомості з інтегрованої картки платника податку про нарахування пені у розмірі 275,98 грн.

Визнати протиправними дії щодо відображення в інтегрованій картці платника податку ( ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 ) відомості щодо нарахування пені у розмірі 503,82 грн. та зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області видалити відомості з інтегрованої картки платника податку про нарахування пені у розмірі 503,82 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1923,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17а, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49600; код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко