Справа № 826/487/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 826/487/17

адміністративне провадження № К/9901/42891/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Єзеров А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2017 (суддя - Аблов Є.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10. 2017 (судді- Федотов І.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "АХА Страхування" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування постанови, встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У січні 2017 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №406/13-15/13/4 від 01.12.2016 про накладення штрафної санкції (штрафу) на ПАТ «СК «АХА Страхування» в розмірі 3400,00 грн. за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ

09.01.2016 за участі забезпеченого транспортного засобу Nissan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталась подія, що має ознаки страхового випадку, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб Skoda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 - тілесні ушкодження.

Згідно з довідкою №86791486 про дорожньо-транспортну пригоду подія, що має ознаки страхового випадку, трапилася внаслідок порушення водієм забезпеченого транспортного засобу Nissan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

13.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до звіту №059/16 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складеного 12.02.2016 ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 349248,80 грн., а ринкова вартість - 226776,30 грн.

15.02.2016 ОСОБА_1 подано до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» заяву про страхове відшкодування, до якої були додані всі документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідні для прийняття ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» вмотивованого рішення, зокрема, тимчасовий реєстраційний талон ДАР №526446.

06.06.2016 до відповідача надійшло звернення Кучерука М.В. (в інтересах ОСОБА_1 ) щодо невиконання ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та порушення вимог законодавства про фінансові послуги, а саме щодо невиплати товариством страхового відшкодування.

19.07.2016 відповідачем складено акт №508/13-14/13/6 про правопорушення, вчинені позивачем на ринку фінансових послуг, в якому зафіксовано порушення абзаців першого-третього пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов`язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

На підставі вказаного вище акта відповідач виніс розпорядження від 04.08.2016 №1825 «Про застосування заходу впливу до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», згідно з яким останнього зобов`язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 26.08.2016.

11.11.2016 відповідачем складено акт №732/13-14/13/4 про правопорушення, вчинені ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на ринку фінансових послуг, яким встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на дату складання акта надіслано лист від 25.08.2016 №7820/18цв (вх. від 26.08.2016 №7005/СК) щодо усунення порушення зазначеного у Розпорядженні №1825, проте викладені у листах заходи не підтверджують усунення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» порушень у повному обсязі.

30.11.2016 (вх. №9494/СК) до відповідача надійшло заперечення на акт, в якому ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» наголошувала на тому, що виконало вимоги Розпорядження №1825, а саме: прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

01.12.2016 Нацкомфінпослуг винесена постанова №406/13-15/13/4 про накладення на ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» штрафної санкції у розмірі 3400 грн. за порушення пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, (далі - Положення), яким визначено, що рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що підстави для прийняття оскаржуваної постанови були відсутні, оскільки позивач виконав вимоги розпорядження №1825, а саме прийняв рішення про відмову у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування, про що повідомлено його листами №7737/18цв від 23.08.2016 року та №7768/12/цв від 25.08.2016 року та про що з відповідним обґрунтуванням та документами у визначений в розпорядженні строк листом від 25.08.2016 №7820/18цв було повідомлено Нацкомфінпослуг.

Враховуючи викладене, ним у повному обсязі виконано розпорядження відповідача на підставі якого винесено оскаржувану постанову, а саме усунуто допущене порушення абз. 1, 3 ст. 36.2 ст. 36 Закону, що свідчить про відсутність правових підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, посилався на те, що відповідачем перевищено надані йому повноваження, оскільки проігноровано факт відсутності настання цивільно-правової відповідальності страхувальника та наявність розгляду компетентним судом справи про притягнення страхувальника до адміністративної відповідальності та наявність доказів, що свідчили про відсутність порушення позивачем законодавства.

Також посилався на те, що за не виконання, на думку відповідача, розпорядження від 04.08.2016 №1825 відповідачем до нього вже було застосовано штрафну санкцію в розмірі 1700,00 грн., яка сплачена ним в добровільному порядку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №406/13-15/13/4 від 01.12.2016 про накладення на приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» штрафної санкції (штрафу) у розмірі 3400,00 грн. за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач виконав вимоги Розпорядження відповідача №1825 від 04.08.2016, а саме прийняв рішення про відмову у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування, про що повідомив його листами за вих. 7737/18цв від 23.08.2016 та 7768/12/цв та 25.08.2016 та про що, з відповідним обґрунтуванням та документами у визначений в Розпорядженні строк листом від 25.08.2016 №7820/18цв було повідомлено Нацкомфінпослуг, а тому правові підстави для винесення оскаржуваної постанови були відсутні.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обгрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин; розпорядження №1825, за невиконання вимог якого на позивача накладено стягнення, є чинним та не скасоване в судовому порядку, а від товариства не надходило документів щодо виконання вимог розпорядження №1825 у повному обсязі, що і зумовило прийняття постанови №406/13-15/13/4 від 01.12.2016 про накладення на позивача штрафної санкції (штрафу) в розмірі 3400,00 грн. за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі - Закон №2664-III, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Нацкомфінпослуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України, здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Згідно із статтею 39 Закону № 2664-III, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Пунктом 3 частини 1 статті 41 Закону №2664-III визначено, що уповноважений орган застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Уповноваженого органу про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40 Закону №2664-III Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону; 4) тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб`єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг №2319 від 20.11.2012 затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, яке визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування заходів впливу (далі - Положення №2319).

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Положення №2319, Комісія може застосовувати такі заходи впливу, зокрема як зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Пунктом 2.2 Положення №2319 передбачено, що рішення про зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Приписами цього ж пункту Положення передбачено, що невиконання вимог письмового розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

Вказана норма узгоджується з приписами пункту 12 частини першої статті 28 Закону №2664-III яким визначено, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій стало невиконання позивачем розпорядження відповідача №1825, прийняте у зв`язку з необхідністю усунення позивачем порушення вимог абз. 1-3 п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до положень яких страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог розпорядження відповідача позивач прийняв рішення про відмову у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування, про що повідомив його листами за вих №7737/18цв від 23.08.2016 та 7768/12/цв та 25.08.2016 та про що, з відповідним обґрунтуванням та документами у визначений в розпорядженні строк (до 26.08.2016) листом від 25.08.2016 №7820/18цв було повідомлено Нацкомфінпослуг.

Прийняття позивачем у встановлений у розпорядженні відповідача строк рішення про відмову у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування та повідомлення останнього та відповідача про прийняте рішення, шляхом надіслання листів від 23.08.2016 та 25.08.2016, підтверджується крім іншого, актом самого відповідача №732/13-14/13/4 від 11.11.2016.

Враховуючи, що ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», порушення вимог якої повинен був усунути позивач, передбачено два варіанти поведінки позивача - прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його, або прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку щодо усунення позивачем зазначених у розпорядженні відповідача порушень та ухвалили рішення про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги, крім іншого, на чинність розпорядження №1825, як на підставу правомірності прийняття спірної постанови, є необгрунтованим, оскільки чинність такого жодним чином не спростовує факту його виконання позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10. 2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

А.А. Єзеров