Справа № 278/3751/21
Суддя: Єригіна І. М.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №278/3751/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5000934 від 07.11.2021 складену інспектором роти № 1 першого батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700, 00 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що постановою інспектора роти № 1, першого батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції Юрич Юлії Олександрівни серія ЕАО № 5000934 від 07 листопада 2021 року її, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., за ч. 4 ст. 122 КУпАП/ Відповідно до змісту постанови, 07.11.2021 року о 14:54:21 годині в м.Житомир по Київському шосе, 133, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz Е320 номерний знак НОМЕР_1 рухалась крайньою лівою смугою із швидкістю 103 км/год, в напрямку із м.Київ до м.Житомир, в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту м.Житомир». Перевищення встановленого обмеження швидкості на 53 км/год, зафіксовано TruCam 000632, фото фіксація АМ-00028, АМ-00045, чим порушила вимоги п. 12.4. ПДР України - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Проте позивач вважає дану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що інспектор тримав лазерний вимірювач швидкості TruCAM під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу в руках, а також у зв`язку з відсутністю на ділянці дороги, де було її зупинено дорожнього знаку 5.70 та знаку 5.45.

Позивач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Направив до суду відзив в якому окрім всього, вказав, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження свої позиції щодо неможливості використання приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС000632 в ручному режимі, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя. При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача в ручному режимі вплинуло на результат вимірювання. Використання лазерного вимірювача TruCAM в ручному режимі не впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ. Щодо доводів позивача в частині відсутності або невідповідності нормам ДСТУ дорожніх знаків 5.70 та 5.45 представник позивача зазначив, що під час руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлених дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 07.11.2021 року поліцейським 1-ї роти 1-го батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержантом поліції Юрич Юлії Олександрівни. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5000934 від 07.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

Відповідно до змісту постанови 07.11.2021 в м. Житомир на 133 км. Київського шосе водій керував транспортним засобом зі швидкістю 103 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 5.45 Початок населеного пункту м. Житомир, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год. Зафіксовано приладом TruCAM ТС 000632. Додається фото фіксація порушення. Відео п/в АМ00028, АМ00045. Чим порушив п. 12.4 ПДР - Перевищення водіями Т/З встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно оспорюваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі N 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного Суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові №520/2261/19 від 25.06.2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В оспорюваній постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam ТС 000632.

Отже, порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу, без впливу людського фактору та свідчить про перевищення позивачем встановленої швидкості руху, за що передбачено адміністративну відповідальність, у виді штрафу.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано суду фотознімок, та відео фіксацію, здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС 000632, на якому зафіксовано, що автомобіль марки Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 103 км/год.

Слід зазначити, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат

Затвердженого типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam» який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19629, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 09.11.2020 та чинного до 09.11.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000632, є приданим для застосування.

Отже, фотознімки та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом TruCam ТС 000632, є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що позивач рухався на автомобілі Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_1 , зі швидкістю 103 км/год.

Посилання позивача, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, є безпідставним, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що разом з відзивом на позовну заяву відповідач долучив диск, на якому містяться фото, які підтверджують наявність дорожнього знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" в обох напрямках руху. Відтак, наявними в матеріалах доказами підтверджується, що правопорушення зафіксоване в межах дії знаків 5.45 "Початок населеного пункту" та 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху".

Отже, доводи позивача про відсутність знака 5.70 на місці фіксації правопорушення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Також суд звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує факт перевищення нею швидкості більше як на 50 км/год, однак вказує, що неналежна організація дорожнього руху, завадила їй помітити знак п. 5.45 Правил дорожнього руху, що позначав початок населеного пункту.

У відповідності до п. 10.7.39 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» повинні застосовуватись для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому діють спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, і установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.46 допускається розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.45, призначеного для зустрічного руху.

Водночас вказаний стандарт ДСТУ 4100-2014 не містить будь-яких додаткових вимог щодо обов`язкового дублювання дорожніх знаків 5.45 та 5.46.

При цьому, позивачем у свою чергу не надано належних доказів розташування такого дорожнього знака з порушенням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 4100-2014.

Сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи, так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 122, ч. 1 247, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Суддя І.М. Єригіна