Справа № 260/524/22
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2022 року м. Ужгород№ 260/524/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88000) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1. Визнати неправомірним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 10 від 09.11.2021 року.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи старшим оглядачем вагонів за період з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року в спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» Ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 04 листопада 2021 року. 3. Стягнути з відповідача на мою користь понесені витрати по сплаті судового збору.

Позиції сторін.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працював на Львівській залізниці з 1990 року по 03.11.2021 року на різних посадах, в т.ч. і на посадах, які дають право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1982 р. № 583, п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується трудовою книжкою та довідкою пільгового трудового стажу № 884 від 03.11.2021 року виданою ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Ужгород» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем було подано до Головного Управління пенсійного фонду України в Закарпатській області заяву про призначення пенсії за вислугу років, з усіма необхідними документами. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії № 10 від 09.11.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, з посиланням на те, що посада старшого оглядача вагонів пункту технічного обслуговування , на якій позивач працював з 16.05.2009 року по день звільнення не передбачена згідно списку професій і посад затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, тому стаж з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року зараховано до загального стажу роботи, а не спеціального.

Вважає дане рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на незарахування до спецстажу періодів роботи на посаді старшого оглядача вагонів неправомірним.

17 лютого 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на даний адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що право дострокового виходу на пенсію мають жінки після досягнення 50 років та за наявності, станом на 11.10.2017 р. страхового стажу - 21 рік і 6 місяців, враховуючи не менше ніж 10 років за спеціальністю, що дає право на такий вид пенсії та чоловіки, після досягнення 55 років, за наявності на 11.10.2017 р. страхового стажу - 26 років 6 місяців, враховуючи не менш ніж 12 років 6 місяців за спеціальністю. Згідно наданих позивачем документів для призначення пенсії страховий стаж становить 32 роки 2 місяці 15 днів, з них 8 років З місяці 10 днів за вислугою років.

Однак, згідно списку професій і посад затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583 посада старшого оглядача вагонів не передбачена, то стаж за цей період, а саме: період роботи з 16.05.2009 по 11.10.2017, враховано до загального стажу роботи. Отже, рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 09.11.2020 року прийнято згідно норм чинного законодавства і відповідно, підстав для його скасування немає.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 02.10.1990 року, ОСОБА_1 , працював на Львівській залізниці з 1990 року по 03.11.2021 року на різних посадах, зокрема з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року на посаді старшого оглядача вагонів пункту технічного обслуговування.

Відповідно до довідки № 884 від 03.11.2021 року виданою ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Ужгород» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця, спеціальний стаж позивача на зазначених посадах складає 20 років 08 місяців 24 дні.

З досягненням 55-річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Головного Управління пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення йому пенсії за вислугу років з урахуванням пільгового стажу.

Згідно розписки повідомлення , до вищевказаної заяви, позивачем були надані наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунку пенсії, паспорт серії НОМЕР_2 від 17.05.200 р., військовий квиток НОМЕР_3 , Диплом про навчання № НОМЕР_4 , довідки, що визначають право на пенсії на пільгових умовах: №884 від 03.11.2021 р., №68 від 17.09.2021 р., №865 від 25.10.2021 р., Довідка № Ч-837 від 05.10.2021 р., заява про спосіб виплати пенсії від 0311.2021 року, трудова книжка НОМЕР_1 від 02.10.1990 року

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії № 10 від 09.11.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, з посиланням на те, що посада старшого оглядача вагонів пункту технічного обслуговування , на якій я працював з 16.05.2009 року по день звільнення не передбачена згідно списку професій і посад затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, тому стаж з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року зараховано до загального стажу роботи, а не спеціального.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

До Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років включені оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Відповідач зазначає, що посада "старшого оглядача" вагонів не передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992 року №583.

Однак, відповідно до Національного класифікатора України "Класифікатор професій ДК 003:2010", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 на заміну ДК 003:2005, розділ 7 "Кваліфіковані робітники з інструментом" містить інформацію із загальним кодом 7233 "Механіки та монтажники сільськогосподарських та промислових машин" про професію із кодом 16269 оглядач вагонів та про професію із кодом 18540 слюсар з ремонту рухомого складу.

Обов`язковий додаток "В" Похідні слова до професій (професійних назв робіт) серед інших містить слово старший та 2 примітки, за якими похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії. Назви професій можуть бути розширені за потребою користувача термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у КП чи відповідних законодавчо-правових актах.

Міністерством праці та соціальної політики України листом від 03.02.2011 №0132/0/14-11/036 надано роз`яснення, що якщо в переліки і Списки включені професії під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №308/13118/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо неврахування позивачу до спецстажу періодів роботи на посаді старшого оглядача вагонів є неправомірними.

Тому, беручи до уваги встановлені обставини справи , суд вважає підставними позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати періоди його роботи з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року до страхового стажу та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54 ) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Водночас суд не може перебирати на себе дискреційне повноваження субєкта владних повноважень , в даному випадку - пенсійного органу - щодо призначення пенсії, однак відповідач зобовязаний повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з врахуванням даного рішення суду.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді розтлумачили, що "дискреційні повноваження" означають повноваження, що залишає адміністративному органу деяку міру свободи що стосується рішення, яке буде прийнято, що дозволяє йому вибрати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке знаходить найбільш підходящим.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково, з врахуванням чого у відповідності до ст. 139 КАСУ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 10 від 09.11.2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (пл.Народна, буд.4, м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 ) період його роботи старшим оглядачем вагонів з 16.05.2009 року по 03.11.2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (пл.Народна, буд.4, м.Ужгород, Закарпатська область,88008, ) повторно розглянути заяву, яка зареєстрована за N9 6039/3166 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 про призначення пенсії.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 496 ( чотириста дев`яносто шість ) грн.

6. В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова