Справа № 160/25117/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування до страхового/пільгового стажу наступних періодів:
- періоду навчання в ПТУ № 40 з 01.09.1990 року по 25.06.1993 рік по 25.06.1993 рік за спеціальністю " електрослюсар підземний", (до страхового та пільгового стажу);
- періоду проходження виробничої практики на посаді електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті з 01.07.1996 року по 29.07.1996 рік, (до пільгового стажу);
- періоду проходження військової служби з 28.12.1990 року по 01.12.1992 рік (до страхового та пільгового стажу);
- періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року на денному відділенні Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" за спеціальністю "шахтне та підземне будівництво" (до страхового стажу);
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати:
- до страхового стажу період навчання:
з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року на денному відділення Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" за спеціальністю "шахтне та підземне будівництво";
- до страхового та пільгового стажу роботи за професією електрослюсарі підземного, що віднесені до Списку №1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1.; Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року наступні періоди:
- періоду навчання в ПТУ №40 з 01.09.1990 року по 25.06.1993 рік за спеціальність "електрослюсар підземний";
- періоду проходження виробничої практики на посаді електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті з 01.07.1996 року по 29.07.1996 рік, (до пільгового стажу);
- періоду проходження військової служби з 28.12.1990 року по 01.12.1992 рік (до страхового та пільгового стажу);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі, яка розрахована відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як працівнику, на якого поширюється дія ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" що зайнятий повний робочий день під землею з часу набуття права на пенсію, а саме з 19 лютого 2021 року;
- допустити негайне виконання рішення.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 19.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до даних трудової книжки та довідок, що підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній пільговий, стаж позивача станом на 19.02.2021 року складає 25 років 3 місяці.
Позивач звертає увагу, що розрахунок стажу та роз`яснення щодо порядку обчислення пільгового стажу пенсійним органом не було надано.
Також позивач зазначив, що в даному листі відповідач вказав, що не зарахував до страхового стажу, відповідно і до пільгового стажу період проходження позивачем військової служби за призивом, з причин наявності у військовому квитку на 1 аркуші виправлення ПІБ, та для підтвердження періоду просив надати довідку з районного військового комісаріату з вказанням дати народження.
До рішення надано розрахунок страхового стажу. Стаж обчислено станом на 19.02.2021 року.
Позивач зазначає, що отримавши розрахунок, позивачу стало відомо, що пільговий стаж зарахований не повністю, що призвело і до неповного обчислення пільгового та страхового стажу.
На думку позивача, саме це призвело до відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 14.12.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що не погоджується з поданим позовом.
Відповідач вказує, що відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) період навчання позивача з 01.09.1990 року по 24.12.1990 року та 14.01.1993 року по 19.03.1993 року зараховано до страхового пільгового стажу як навчання за фахом, період з 20.03.1993 року по 01.07.1993 року зараховано до страхового пільгового стажу.
Для підтвердження строкової військової служби позивачем надано військовий квиток серії НОМЕР_1 . Перший аркуш військового квитка містить виправлення у прізвищі позивача, що потребує підтвердження вищезазначеного періоду уточнюючою довідкою.
Відповідач зазначає, що для підтвердження періоду військової служби, позивачем надано довідку №392 від 14.05.2021 року, в якій зазначено, що підставою її видачі є військовий квиток серії НОМЕР_1 .
Оскільки вищезазначена довідка видана не на підставі первинних документів, а на підставі військового квитка, що містить виправлення у прізвищі позивача, відсутня можливість зарахування періоду проходження військової служби з 28.12.1990 року по 01.12.1992 року до страхового та пільгового стажу позивача.
Також відповідач зазначає, що відповідно до диплому серії НОМЕР_2 від 24.06.1998 року ОСОБА_1 у 1998 році закінчив навчання в Національній гірничій академії України (НТУ Дніпровська політехніка") за спеціальністю Шахтне і підземне будівництво". Вищезазначений диплом не містить інформації про період навчання.
Протягом навчання в Національній гірничій академії України позивач проходив виробничу практику на шахті «Ювілейна» (ВСП«Шахтоуправління Першотравенське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»).
Період навчання (проходження виробничої практики на шахті «Ювілейна») в Національній гірничій академії України зараховано частково до страхового та пільгового стажу позивача на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 11.02.2021 року №110, виданої ВСП«Шахтоуправління Першотравенське «ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Також, відповідач додатково зазначає, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача.
З урахування вищезазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
19.02.2021 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Також до загального страхового стажу не зараховано період військової служби, оскільки у військовому квитку на 1 аркуші є наявність виправлення ПІБ, для підтвердження періоду просимо надати довідку з районного військового комісаріату з вказанням дати народження.
Таким чином, відділ призначення пенсій управління забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком за ч. 3 ст. 114 Закону.
Судом встановлено, що 17.05.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Страховий стаж особи становить 23 роки 1 місяць.
Необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників в металургії становить 25 років.
Пільговий стаж особи становить 2 роки 7 місяців.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період військової строкової служби, оскільки в наданому військовому квитку необумовлене виправлення прізвища. Необхідно надати уточнюючу довідку.
До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.
Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 28.12.2022 року.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 9 липня 2003 року.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Приписи пункту 1 частини 2 цієї статті визначають, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до частини 3 ст. 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні приписи містяться в п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року.
Статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
З матеріалів справи вбачається, що копія трудової книжки позивача НОМЕР_4 від 01.09.1990 року містить наступні записи, зокрема:
- з 01.09.1990 року по 24.12.1990 року - працював на посаді учня підземного електрослюсаря в шахті «Юбилейна» в ПО «Павлоградвугілля»;
- з 28.12.1990 року по 01.12.1992 року - проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії;
- з 14.01.1993 року по 25.06.1993 року - прийнятий учнем підземного електрослюсаря з продовженням навчання в ПТУ № 40;
- з 01.07.1996 року по 29.07.1996 року - прийнятий на посаду електрослюсар 4 розрядку з повним робочим днем в шахті.
Також позивачем надана довідка №242 від 11.06.2021 року, видана Пешротравенським гірничим ліцеєм про те, що ОСОБА_1 навчався в ПТУ №40 м. Першотравенська за професією «електрослюсар підземний» у період з 01.09.1990 року по 24.12.1990 року та відрахований у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії.
Відповідно до архівної довідки від 07.05.2018 року №21/155, виданою Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка», ОСОБА_1 був зарахований на 1 курс денного відділення шахтобудівного факультету спец. «Шахтне та підземне будівництво» з 01.01.1993 року та відрахований з академії з 30.06.1998 року у зв`язку з закінченням навчання та отримав диплом НОМЕР_2 .
Суд вважає за необхідне наголосити, що згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637.
Таким чином, суд зазначає, що трудова книжка позивача та відповідні уточнюючі довідки, які наявні в матеріалах справи, містять всі необхідні дані для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача.
При цьому, відповідно до ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За приписами п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно ст. 18 Закону України "Про професійно-технічну освіту" до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно - художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально - виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально - курсовий комбінат; навчальний центр; інші тини закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач навчався та працював за фахом, виконуючи роботу за набутою професією, а саме, електрослюсар підземний, яка належать до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Тому, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині не зарахування періоду навчання до пільгового стажу з 01.01.1993 року по 30.06.1998 року.
При цьому, відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) слідує, що період навчання позивача за фахом з 01.09.1990 року по 24.12.1990 року, 14.01.1993 року по 19.03.1993 року та 20.03.1993 року по 01.07.1993 року зарахований пенсійним органом до пільгового стажу.
Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періодів навчання за фахом підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині зарахування періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року на денному відділенні Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" за спеціальністю "Шахтне та підземне будівництво" (до страхового стажу).
Щодо незарахування пенсійним органом до стажу періоду проходження строкової військової служби у Радянській Армії з 01.12.89 року по 21.10.91 року, то суд зазначає наступне.
Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, умовою зарахування до стажу роботи періоду проходження строкової військової служби є те, що на момент призову на строкову військову службу особа повинна або навчатися за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, або працювати за професією, або займати посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, згідно записів у трудовій книжці, військового квитка та довідки № 392 від 14.05.2021 року на момент призиву на строкову військову службу позивач навчався у відповідному навчальному закладі та працював за професією, а тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування періоду служби до пільгового стажу за Списком № 1.
Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області.
Суд звертає увагу, що відповідач розглядаючи питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, відмовив у призначені пенсії, чим вчинив активні дії.
Тому суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Щодо доводів відповідача про дискреційність повноваження останнього, суд зазначає наступне.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивачки має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачці пенсію, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. У цьому випадку, це 19.02.2021 року.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити частково.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає сума 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону Україні "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"за заявою про призначенні пенсії від 19.02.2021 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування до страхового/пільгового стажу наступних періодів:
періоду проходження військової служби з 28.12.1990 року по 01.12.1992 рік (до страхового та пільгового стажу);
періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року на денному відділенні Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" за спеціальністю "шахтне та підземне будівництво" (до страхового стажу).
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати:
- до страхового стажу період навчання:
з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 року на денному відділення Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" за спеціальністю "Шахтне та підземне будівництво";
- до страхового та пільгового стажу роботи за професією електрослюсарі підземного, що віднесені до Списку №1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1.; Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року наступні періоди:
- періоду проходження військової служби з 28.12.1990 року по 01.12.1992 рік (до страхового та пільгового стажу).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі, яка розрахована відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" що зайнятий повний робочий день під землею з часу набуття права на пенсію, а саме з 19 лютого 2021 року.
У іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04.04.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька