Справа № 547/1024/21
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1024/21
Провадження №2-а/547/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00001053 від 11.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мартинюк О.С. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд скасувати постанову серії ВМ №00001053 від 11.11.2021, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Свої вимоги представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мартинюк О.С. мотивував тим, що 11.11.2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001053.

Вказаною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. За змістом постанови 11.11.2021 о 14 год. 23 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 зафіксовано транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6 % (5,788 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Оскаржувану постанову позивачка отримала засобами поштового зв`язку 16.11.2021 року. Разом з тим позивачка не погоджується з постановою, вважає її безпідставною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки IVECO STRALIS дана модель є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки OVA 390-R-95 дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ІІР-контейнеровоз-Е, власник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною № GPZaV02 433 від 10 листопада 2021 року транспортним засобом марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки OVA 390-R-95, д.н.з. НОМЕР_4 здійснювалося перевезення вантажу шрот соєвий гранульований, насипом.

Так, 10.11.2021 о 20.03 год. вказаний транспортний засіб вибув із пункту навантаження: 39000, Полтавська обл..Ю Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Володимирівська, буд. 203.. Маса брутто складала 43 420 т, маса нетто -30,04 т.

Пункт розвантаження Волонська обл.., Володимир-Волинський р-н., м. Устилут, вул. Володимирська, 3.

11.11.2021 року о 14 год. 23 хв. на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 на автоматичному пункті фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті за допомогою технічного засобу WIM 3,3, здійснено вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 .

За результатами вимірювання, автоматичний пункт сформував дані про перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6 % (5,788 тон).

Спеціалізований напівпричіп марки OVA 390К-95 є контейнеровозом, а тому максимально допустиме навантаження на строєні осі становить 24 т. Отже у разі перевантаження транспортного засобу на строєні осі на 6 %, вага складатиме 25,44 т. При цьому вага самого перевантаження становить 1,44 т.

Згідно з метаданими Державної служби з безпеки на транспорті при перевищенні навантаження на строєні осі на 6 % вага самого перевищення складає 5,788 т. Однак, таке не відповідає ні обставинам, ні наведеним розрахунків.

Зазначає, що в порушення приписів п. 17 Постанови № 1174 оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про нормативні вагові параметри транспортного засобу марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000.

Також не містять інформації про тип транспортного засобу й фото зображення проїзду транспортного засобу марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 через автоматичний пункт.

Відповідачем не враховано типу вказаного вище транспортного засобу під час встановлення можливого факту перевищення нормативних вагових параметрів на строєні осі. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Позивачка також просила врахувати особливості вантажу, що перевозився. Вага вантажу, що перевозився становив 30,4 тон (нетто), вантаж сипучий. До моменту вимірювання на автоматичному пункті фіксації транспортний засіб марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки OVA 390К-95, д.н.з. НОМЕР_4 подолав певну відстань. При цьому вантаж перевозився насипом та в результаті цього міг переміщуватися по всій довжині контейнеровоза.

Більше того, рухаючись по заданому маршруту транспортний засіб марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджав автоматичний пункт фіксації на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 технічний засіб WIM6.

При цьому, жодних порушень габаритно-вагових параметрів транспортного засобу марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний автоматичний пункт не зафіксував.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють у діях позивача наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність у діях позивачки складу вказаного адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить визнати спірну постанову протиправною та скасувати її. Також просила поновити строк на звернення із даною позовною заявою, оскільки позивачка 25.11.2021 зверталася до суду з вказаною позовною заявою, але 01.12.2021 ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області позивачці повернуто позовну заяву з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

29.12.2021 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мартинюк О.С. усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мартинюк О.С. просив провести розгляд справи за відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відзивом від 24.01.2022 представник відповідача Гонтар П.А. просила відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача до відзиву додано витяг із програми АРМ аудиту-перегляду зафіксованої події № 106641, на підставі чого була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001053 від 11.11.2021, а також інформаційну картку габаритно-вагового контролю. При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву надано копію сертифікату перевірки типу,копію сертифікату відповідності, а також копію експертного висновку.

Таким чином, доводи позивача, викладені у позовній заяві, явно не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а отже враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначних пунктом 22.5 ПДР доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Стосовно доводів позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені п. 22.5 ПДР, що підтверджується товарно-транспортною накладною є необґрунтованою. Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому час факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Стосовно доводів позивача про те, що перевищення нормативних параметрів не було з огляду на тип транспортного засобу контейнеровоз.

На думку позивача, здійснення перевезення спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом повинно бути підставою для скасування постанови, адже відповідно до п. 22.5 ПДР максимально допустима для контейнеровозів маса навантаження на строєні осі транспортного засобу 24 тонни, а не 22 тонни.

Відповідно до поданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_6 є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловин тягачем Е. Відповідно до свідоцтва НОМЕР_7 транспортний засіб STAS S33 -9CX, д.н.з. НОМЕР_8 є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровозом-Е.

Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному на контейнеровозі знаходився контейнер із відповідним маркуванням.

Відповідно до наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної №GPZaV02 433 від 10.11.2021, вантаж, який перевозився в транспортному засобі шрот соєвий гранульований, завантаження здійснено насипом.

Саме договори про перевезення вантажів контейнером є належними доказами надання послуг з перевезення вантажу, а не товарно-транспортні накладні, подані позивачем. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів.

Таким чином позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна була дорівнювати 40 т, а маса навантаження на строєні осі транспортного засобу 22 т.

Стосовно доводів позивача, що технічний засіб, на підставі вимірювань якого його притягнуто до відповідальності є несправним, а результати вимірювань арифметично неправильними порівняно з розрахунками позивача, то вказані доводи є також необґрунтованими.

Так фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнаннями автоматичного пункту "WIM3" автоматизованої системи зважування ТЗ у русі, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року № 94 на підтвердження чого надано копію сертифікату відповідності, сертифікату перевірки типу, свідоцтва про повірку, а також копію експертного висновку.

Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Самостійно проведені позивачем математичні розрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження. Такі математичні розрахунки є помилковими.

Стосовно доводів позивача щодо недостатнього обсягу інформації в постанові.

Оскаржувана постанова у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП України як Законом України, а також Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174.

Стосовно доводів позивача, що вантаж був сипучий, то жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п. 22.5 ПДР під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу.

Стосовно доводів позивача, що зона габаритно-вагового контролю не відповідає вимогам облаштування автомобільних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті є необґрунтованими.

Ділянка автомобільної дороги, на якій здійснюється габаритно-ваговий, відповідно до вимог п. 5 Додатку до Порядку № 1174 "Вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті" об лаштована необхідними технічними засобами організації дорожнього руху відповідно до схеми організації дорожнього руху АД-ОДР.01, погодженої з уповноваженим підрозділом Національної поліції, на підтвердження чого на підтвердження чого надають відповідну копію схеми ОДР.

Стосовно доводів позивача про те, що під час переміщення транспортного засобу на шляху руху при здійсненні подальших фіксувань навантажень не було виявлено перевищення відповідних нормативних параметрів.

Позивач, зазначив, що рухаючись по заданому маршруту транспортний засіб IVECO STRALIS 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 проїжджав автоматичний пункт фіксації по автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, технічний засіб WIM6. Так як за час руху не було виявлено перевищень відповідних нормативних параметрів на думку позивача є обгрунтуванням відсутності перевищення вагових параметрів.

Проходження вищевказаним транспортним засобом перевірки на інших WIM- комплексах, вагових контролях та фіксація інших вагових параметрів не може бути підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення,оскільки не спростовує даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси та навантажень на осі транспортних засобів, здійсненої в автоматичному режимі, та не виключає можливості завантаження транспортних засобів на інших ділянках дороги.

Так само необґрунтованими є посилання на зважування, здійсненні вантажовідправником та вантажоодержувачем, відповідно до наданих позивачем копій товарно-транспортних накладних. Як вже було зазначено, вони не є первинними документами, а використовуються виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту, а тому ніяким чином не спростовують даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси та навантажень на осі транспортних засобів.

В зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, суд проводить розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши доводи сторін та докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001053 від 11.11.2021 року, винесеної провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М., транспортний засіб IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , 11.11.2021 о 14 год. 23 хв., за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км. 81+000 допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобуна 6% (5,788 тон), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

При цьому, з даної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM3,3 № 35-02/6013, 6014, 6015, 6016 до 26.10.2022. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення спереду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки IVECO STRALIS дана модель є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки OVA 390-R-95 дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ІІР-контейнеровоз-Е, власник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною № GPZaV02 433 від 10 листопада 2021 року транспортним засобом марки IVECO STRALIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки OVA 390-R-95, д.н.з. НОМЕР_4 здійснювалося перевезення вантажу шрот соєвий гранульований, насипом.

Так, 10.11.2021 о 20.03 год. вказаний транспортний засіб вибув із пункту навантаження: 39000, Полтавська обл..Ю Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Володимирівська, буд. 203.. Маса брутто складала 43 420 т, маса нетто -30,04 т.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою КМУ від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним з завдань Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно пп.15, 27, 29 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає:

- здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567);

- фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

За визначенням, наведеним у п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідні машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007 Про заходи щодо збереження автомобільних дорогами загального користування , вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Пунктом другим Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, визначено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно абз.8 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналізуючи вищенаведені норми, можливо дійти висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза (про що повинно бути вказано у свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) загальна фактична маса не повинна перевищувати 44 880 тон (44 т контейнеровоз + 2%).

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Суд враховує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп марки СХЕ 266815, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки OVA 390K-95, дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ПР-контейнеровоз-Е, а відтак, враховуючи положення п.22.5 ПДР, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою до 44 т включно (+величина похибки), зокрема навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що транспортний засіб не містив відповідних маркувань, як передбачено п.п.17.4-17.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 щодо перевезення контейнером, тому не можна вважати що відбулось перевезення даним транспортним засобом як контейнеровозом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.(далі Інструкція)

Так відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії ВМ № 00001053 від 11.11.2021 року, не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Відповідачем у відзиві наведено формулу розрахунку перевищення навантаження, де для розрахунку бралася фактична маса навантаження на вісь транспортного засобу, однак в постанові не зазначена фактична маса на вісь, крім того не зазначено чим визначено похибку вагового комплексу 16 %, що унеможливлює перевірити правильність вказаного розрахунку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене та з урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість постанови ВМ № 00001053 від 11.11.2021 року про застосування до позивача штрафу.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що технічний засіб, на підставі вимірювань якого його притягнуто до відповідальності є несправним, оскільки відповідачем до відзиву надано копію сертифікату відповідності, сертифікат перевірки типу, свідоцтво про повірку, а також копію експертного висновку.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Також під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірної постанови; відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення спірної постанови щодо позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС стягнути на користь позивача 454,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00001053 від 11.11.2021,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00001053 від 11.11.2021, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, м. Київ, проспект Перемоги, 14; .

Суддя Л.М.Самойленко