Справа № 460/16211/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2022 року м. Рівне №460/16211/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни III групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язати відповідача щодо здійснення перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_1 особі з інвалідністю внаслідок війни III групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої на 01.01.2021, а саме в розмірі 12383,00, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги в розмірі 3391,00 грн. За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він перебуває на обліку у відповідача як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, а тому відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Проте, на порушення вимог вказаного Закону в 2021 році відповідач виплатив спірну допомогу в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", на підставі пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України. Водночас після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 позивач набув право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому безпосередньо статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Однак, відповідач на звернення позивача протиправно відмовив в нарахуванні та виплаті недоплаченої суми допомоги. За наведених обставин, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

30 листопада 2021 року позовна заява надійшла до суду.

03 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 грудня 2021 року відповідачем було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому 04 вересня 2014 року.

У 2021 році позивачу як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 3391 грн. Вказане не заперечується учасниками справи.

Позивач звертався до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому допомоги до 5 травня за 2021 рік у належному розмірі, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни.

Листом від 25 листопада 2021 року за №П-5701 відповідач повідомив позивачу про відсутність у нього повноважень щодо здійснення перерахунку розміру щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році.

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини та визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, є Закон України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") щорічно до 5 травня особам з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17 Закону №3551-XII визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом б підпункту 1 пункту 20 Розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набув чинності 01.01.2008) частину п`яту статті 13 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Законом України від 28.12.2014 №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набув чинності 01.01.2015) Розділ І "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною першою статті 17-1 Закону №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" затверджений Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі - Постанова №325).

Додатком до Постанови №325 "Розміри виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи - 3906 гривень; III групи - 3391 гривня; учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня; членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 966 гривень; учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у цьому рішенні вказав, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За змістом резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, окреме положення пункту 26 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку застосуванню підлягають саме положення статті 13 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", частиною п`ятою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року - 1769,00 гривень.

Отже, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, у 2021 році становить 12383,00 грн (1769,00 грн х 7).

Тому, виплата позивачу разової грошової допомоги лише у розмірі 3391,00 грн не відповідає статті 13 Закону №3551-ХІІ та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Суд наголошує, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України не можуть змінювати приписів Закону №3551-ХІІ.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у рішенні від 29.09.2020 (№440/2722/20), яке 13.01.2021 залишене без змін Великою Палатою Верховного Суду, що в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин.

У даному випадку, безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги позивачу, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, здійснило Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради у розмірі 3391,00грн, що не заперечується відповідачем.

Однак, як встановлено судом, Пунктом 1 рішення Рівненської міської ради "Про утворення Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради та внесення змін до загальної чисельності виконавчих органів Рівненської міської ради" від 20.08.2021 №1069 вирішено утворити Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, реорганізувавши шляхом перетворення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Пунктом 2 вказаного рішення установлено, що новоутворений Департамент соціальної політики Рівненської міської ради є правонаступником реорганізованого шляхом перетворення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

За змістом інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на час розгляду заяви) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради () з 01.12.2021 припинене (запис №006006041).

01.12.2021 проведено державну реєстрацію створення Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради (), про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за №000016566.

Відтак, Департамент соціальної політики Рівненської міської ради є правонаступником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Згідно зі статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Тому, належним відповідачем є саме Департамент соціальної політики Рівненської міської ради.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, в розмірі семи мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Замінити у справі № 460/16211/21 відповідача - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 12, ) його правонаступником - Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 12, ).

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , особі з інвалідністю внаслідок війни III групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Рівненської міської ради здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої на 01.01.2021, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги в розмірі 3391,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 квітня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (вул. Соборна, 12, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195441)

Суддя Т.О. Комшелюк