Справа № 320/681/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м.Київ №320/681/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 235127,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідачки податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на суму 235127,43 грн, який добровільно не сплачено, у зв`язку з чим контролюючий орган просить стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Відповідачка проти позову заперечувала, 22.11.2021 надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, визначений ст. 102 ПК України. Звернула увагу на те, що строк позовної давності сплинув 19.12.2020.

Ухвалою суду від 30.12.2021 позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що позивач, звернувшись 15.01.2021 до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу у розмірі 78375,81 грн на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 № , пропустив строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву залишено без розгляду у частині стягнення заборгованості у розмірі 78375, 81 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 № за клопотанням позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та як платник податків перебуває на обліку у ГУ ДПС у Вінницькій області.

Відповідно до інтегрованої картки ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб, станом на 31.12.2019, сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб становить 235127,43 грн.

Зазначена заборгованість виникла на підставі винесених Головним управлінням ДПС у Вінницькій області наступних податкових повідомлень-рішень:

- від 30.06.2017 № 10146777, яким ОСОБА_1 нараховано до сплати орендну плату з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 78375,81 грн (отримано особисто відповідачкою 17.08.2017);

- від 01.11.2018 № -0208, яким ОСОБА_1 нараховано до сплати орендну плату з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 78375,81 грн (яке було повернуто на адресу контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання);

- від 15.08.2019 № 92109-5306-0208, яким ОСОБА_1 нараховано до сплати орендну плату з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 78375,81 грн. (яке було повернуто на адресу контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання).

Доказів оскарження відповідачкою податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 № -0208 та від 15.08.2019 № 92109-5306-0208 в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.

Оскільки сума заборгованості в установлений законом строк відповідачкою не була сплачена, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на адресу відповідачки надіслано податкову вимогу від 19.10.2017 №3403-17 на суму 78965,13 грн, яка повернулася на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Станом на день звернення до суду, відповідачем податкова вимога не оскаржувалась, не скасована та не відкликана, відтак податкова вимога від 19.10.2017 №3403-17 є діючою.

Як зазначено позивачем у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду у частині позовних вимог, 28.12.2021 відповідачкою частково сплачено заборгованість у розмірі 78375,81 грн, що у відповідності до вимог норм ст. 87.9 ПК України зарахована у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

А тому, як зазначив позивач, 28.12.2021 ОСОБА_1 було здійснено погашення боргу, що виник у результаті не сплати донарахованої суми за податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2017 № .

Відтак, з урахуванням часткової сплати відповідачкою боргу у розмірі 78375,81 грн, її податковий борг становить 156751,62 грн.

Оскільки податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачкою не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Враховуючи, що ухвалою суду від 31.01.2021 позовну заяву залишено без розгляду у частині стягнення заборгованості у розмірі 78375, 81 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 № за клопотанням позивача, суд, у межах даної справи, надаватиме правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору на підставі повідомлення-рішення від 01.11.2018 № -0208, яким ОСОБА_1 нараховано до сплати орендну плату з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 78375,81 грн, та повідомлення-рішення від 15.08.2019 №92109-5306-0208, яким ОСОБА_1 нараховано до сплати орендну плату з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 78375,81 грн, та зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами п. 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, у підтвердження надіслання відповідачу контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 № -0208 та від 15.08.2019 № 92109-5306-0208, надано докази поштового відправлення за податковою адресою відповідачки.

Водночас, доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначених податкових повідомлень-рішень відповідачка не надала.

Також, відповідачка не надала доказів, які б підтверджували самостійну сплату нею нарахованих сум податку з орендної плати з фізичних осіб.

Таким чином, сума податкових донарахувань у розмірі 156 751,62 грн є узгодженими.

За визначеннями, наданими підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є грошовим зобов`язанням платника податків. Водночас, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов`язання органом ДПС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 ПК України (далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 по справі № 820/1751/17, постанові від 27.03.2018 по справі № 2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 по справі № 818/1117/16.

Судом встановлено, що виставлена відповідачці податкова вимога від 19.10.2017 №3403-17 на суму 78965,13 грн на дату розгляду цього спору по суті не відкликана з причини погашення відповідачкою податкового боргу по всім податкам і зборам. Вона не була та не є предметом оскарження у судовому або іншому порядку та її не відкликано й з інших підстав, передбачених статтею 60 Податкового кодексу України.

За таких обставин, податкова вимога є дійсною і повторне надсилання відповідачці у зв`язку зі збільшенням податкового боргу нормами ПК України не передбачено.

Як убачається з матеріалів справи, податкова вимога повернулася на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У силу вимог пункту 58.3 статті 58 ПК України податкова вимога вважається врученою ОСОБА_1 30.12.2017, що підтверджується штемпелем служби поштового зв`язку.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги та непогашення відповідачем заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заявленої суми податкового боргу.

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Згідно з вимогами п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату відповідачкою податкового боргу з узгоджених зобов`язань у розмірі 156751,62 грн до суду не надано.

Тому, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством підстав для стягнення з відповідачки податкового боргу у розмірі 156751,62 коп.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 №-0208 та від 15.08.2019 №92109-5306-0208, та зазначає наступне.

Приписи пункту 102.4 статті 102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.11. «а» п. 14.1. ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно з п.101.1. ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Таким чином, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

За змістом наведеної норми процесуального закону, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У даній категорії справ законодавець визнав строк 1095 днів достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

У даному випадку граничним днем сплати податкового боргу відповідачкою буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідних податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 № -0208 та від 15.08.2019 №92109-5306-0208.

Зазначені податкові повідомлення-рішення повернулися на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання 15.12.2018 та 06.09.2019, а відтак граничний термін сплати є 25.12.2018 та 16.09.2019 відповідно.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 ПК України.

Таким чином, оскільки податковий борг у відповідачки у загальному розмірі 156751,62 грн виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 №-0208 та від 15.08.2019 №92109-5306-0208, строк стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу та закінчується 25.12.2021 та 02.04.2022 відповідно.

Як убачається з відбитку штемпеля на конверті позивача, вказаний позов був направлений до суду 15.01.2021, що свідчить про те, що контролюючим органом не пропущено строк давності стягнення податкового боргу в 1095 днів на підставі вищезазначених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачкою суду надано не було.

А відтак, позовні вимоги про стягнення податкового боргу у розмірі 156751,62 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 156 751 (сто п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн 62 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.