Справа № 160/1289/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року Справа № 160/1289/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі військова частина НОМЕР_1 , відповідач), в якому позивач просить:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, які оформлені листом № 6/36/12-1452 від 31.12.2021 року, протиправними;
- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці час проходження служби з 08.12.2016 року по 09.02.2017 року; з 06.04.2017 року по 07.06.2017 року; з 07.08.2017 року по 06.10.2017 року; з 05.12.2017 року по 07.02.2018 року; з 11.05:2018 року по 08.08.2018 року; з 07.11.2018 року по 08.02.2019 року; з 06.05.2019 року по 12.08.2019 року; з 13.01.2020 року по 13.02.2020 року, протягом якого ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції м. Маріуполь Донецької області та участь в Операції об`єднаних сил на сході країни ОТУ «Схід» Донецької області, забезпеченні її проведенім і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення Операції об`єднаних сил;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом та був звільнений наказом №295 від 15.11.2021 року у зв`язку з закінченням строку контракту. Позивач приймав безпосередню участь у антитерористичній операції у м. Маріуполь Донецької області та участь в Операції об`єднаних сил на сході країни ОТУ «Схід» Донецької області, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення Операції об`єднаних сил та має посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 10.03.2017 року, що дає право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. На час звільнення вислуга років позивача становила: час служби в календарному обчисленні - 24 роки 07 місяців 10 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 03 роки 00 місяців 14 днів. Вважаючи, що вислуга років, обрахована на пільгових умовах має враховуватись до вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернувся до відповідача 15.12.2021 року із відповідною заявою. Відповідачем листом від 31.12.2021 року № 6/36/12-1452 надано відмову в підготовці та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років та повідомлено про відсутність права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, зважаючи на відсутність встановленої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідної календарної вислуги років. Вважаючи, що відповідачем вчинено протиправні дії, позивач звернувся до суду з цим позовом. Також, позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.
Ухвалою суду від 25.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
21.02.2022 року представником відповідача було подано відзив на позов, у якому останній у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що статтями 17 та 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Саме ті особи, які мають право на пенсію, тобто у спірному випадку ця норма Закону стосувалась би позивача, у випадку, коли б календарний термін його служби на час звільнення складав 25 і більше років, а в інших випадках - позивач не підпадає під цей перелік осіб, тобто не має права на отримання пенсії, оскільки очевидно, що вищевказаною нормою статті передбачено зарахування до вислуги років пільгового терміну саме тих осіб, термін служби яких в календарному обчисленні складає 25 років і більше, і відповідно які вже мають право на пенсію, проте ні в якому разі не може використовуватись як спосіб чи підстава для отримання права на пенсію. Відповідно позивач не є особою, яка має право на пенсію за цим Законом, та якій, з урахуванням права на пенсію, могли б зараховуватись до вислуги років, для призначення пенсії види, визначені цим Законом служби та пільгові періоди часу. Зважаючи на викладене, врахування позивачем до календарної вислуги (без наявного на даний час права на пенсію) пільгової, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років - суперечить приписам статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, та відповідно є незаконним та неправомірними. Таким чином, підтверджується фактична відсутність у позивача вислуги років та як факт підстави для підготовки та направлення відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області документів для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки вислуга років останнього станом на день звільнення є меншою від мінімально необхідної вислуги для порушення питання про призначення пенсії за вислугу років (25 календарних років і більше).
23.02.2022 року представником відповідача надано до суду доповнення до відзиву, в якому останній заперечував проти заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
16.03.2022 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача підтримав доводи викладені в позовній заяві та додатково зазначив, що правомірність вимог позивача підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18.
14.03.2022 року представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача підтримав позицію, що була викладена у відзиві та доповненні до відзиву.
Відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 15.11.2016 року по 15.11.2021 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №295 від 15.11.2021 року з позивачем відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) припинено контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №295 від 15.11.2021 року вислуга років позивача на 15 листопада 2021 року становить:
- час служби в календарному обчисленні - 24 роки 07 місяців 10 днів;
- час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 03 роки 00 місяців 14 днів.
15.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 31.12.2021 року № 6/36/12-1452 позивачу відмовлено в підготовці та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів та повідомлено про відсутність права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, зважаючи на відсутність встановленої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідної календарної вислуги років.
Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон №2262-XII) заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з пунктом в) статті 1-2 Закону №2262-XII, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу PCP, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України" Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно з частиною 2 статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України" держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Відповідно до частини 8 статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України" пенсійне забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється відповідно до Закону №2262-XII.
У відповідності до частини 1 статті 17 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії, серед інших, зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
На підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 17-2 Закону №2262-XII визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.
Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року №393 (надалі - Постанова №393) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262-XII.
Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою №393.
З урахуванням викладеного, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, зокрема Постанова №393, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а наголосив на необґрунтованість правового висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки такий висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Отже, аналіз викладених правових норм з урахування вищенаведених правових позицій Верховного Суду дозволяє стверджувати, що правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема у органах внутрішніх справ України, права на призначення пенсії за вислугу років є наявність в неї відповідного стажу роботи (вислуги років), набутого та розрахованого відповідно до норм законодавства, що регулюють засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.
За наслідками розгляду справи № №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14 квітня 2021 року зробив наступні правові висновки:
1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);
2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, суд наголошує на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Вказаний принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.
Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.
Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Довідками військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 24.03.2017 року №179, від 09.06.2017 року №421, від 30.10.2017 року №825, від 03.04.2018 року № 251 підтверджується те, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції м. Маріуполь Донецької області відповідно у наступні періоди:
- з 08.12.2016 року по 09.02.2017 року;
- з 06.04.2017 року по 07.06.2017 року;
- з 07.08.2017 року по 06.10.2017 року;
- з 05.12.2017 року по 07.02.2018 року.
Довідками військової частини НОМЕР_1 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення від 14.03.2019 року № 169, від 03.09.2021 року № 576, від 23.11.2021 року №715, підтверджується те, що ОСОБА_1 брав участь в Операції об`єднаних сил на сході країни ОТУ «Схід» Донецької області, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення Операції об`єднаних сил відповідно у наступні періоди:
- з 07.11.2018 року по 08.02.2019 року;
- з 11.05.2018 року по 08.08.2018 року;
- з 06.05.2019 року по 12.08.2019 року;
- з 13.01.2020 року по 13.02.2020 року.
Відповідно до витягу з послужного списку головного сержанта ОСОБА_1 , позивач призваний на військову службу 17.12.1996 року Новомосковським ОМВВК Дніпропетровської області та послужний список містить наступні відомості:
- з 19.12.1996 року по 11.06.1998 року строкова військова служба у військовій частині НОМЕР_3 (Наказ в/ч 9930 № 354 від 19.12.1996);
- звільнений у запас ЗСУ командиром в/ч 9971 №162 від 10.06.1998 року;
- з 23.09.1998 року по 06.11.2015 року служба в ОВС (Наказ № 37 від 23.09.1998);
- з 07.11.2015 року по 10.11.2016 року служба у Національній поліції України (Наказ № 1 від 07.11.2015);
- звільнений у запас Збройних сил України 10.11.2016 року, наказ начальника УП охорони в Дніпропетровській області №179 о/с від 09.11.2016 року за ст. 77 п.1 пп.7 (за власним бажанням);
- військова служба за контрактом строком на 5 (п`ять) років з 15.11.2016 року по 15.11.2021 року;
- з 15.11.2016 року по 06.11.2018 року Інструктор кінологічної групи 1-го патрульного батальйону у 16 полку охорони громадського порядку Центрального оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України (Наказ командира в/ч 3036 № о5о/с від 15.11.2016);
- з 06.11.2018 року по 27.01.2021 року начальник військового наряду (головний сержант) 1-го патрульного взводу 3-ої патрульної роти 2-го патрульного батальйону у 16 полку охорони громадського порядку Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (Наказ командира в/ч 3036 № 83о/с від 06.11.2018);
- 27.01.2021 року по 15.11.2021 року головний сержант (начальник військового наряду) 1-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону (Наказ НЦТУ № 22о/с від 24.04.2018);
-15.11.2021 року звільнений у запас Збройних Сил України відповідно до ст. 26 ЗУ «Про в/обов`язок і в/службу» п.п. « а» п.2 ч. 5 (у зв`язку із закінчення строку контракту) Наказ командира в/ч НОМЕР_1 ЦОТО НГУ № 63 о/с від 10.11.2021).
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №295 від 15.11.2021 року вислуга років позивача на 15 листопада 2021 року становить:
- час служби в календарному обчисленні - 24 роки 07 місяців 10 днів;
- час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 03 роки 00 місяців 14 днів.
Таким чином, з огляду на вищезазначене правове регулювання, календарна вислуга років позивача для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-XII може включати вислугу років, розраховану пільгових умовах відповідно до Постанови №393.
Із зарахуванням часу служби в пільговому обчисленні вислуга років позивача становить понад 25 календарних років, що свідчить про те, що відповідач має підготувати та направити документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років.
За наведених обставин, вимоги позивача є обгрунтованими та позов підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
В позовній заяві заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «СОЛВЕРС МТКМ» 09.12.2021 року укладено договір про надання правової допомоги №49-21.
Відповідно до пункту 1.1. договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання у відповідності до діючого законодавства України, здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Клієнта, в тому числі передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України або іншими законами/кодексами, в судах загальної юрисдикції та господарських судах, апеляційних та касаційних інстанціях, Верховному Суді України, в будь-яких правоохоронних органах, Національній поліції, прокуратурі, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в органах державної виконавчої служби, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно з додаткової угодою до договору від 09.12.2021 року внесено зміни до п.4.1. розділу 4. «Порядок здійснення розрахунків» Договору, а саме:
- оплата за надання правової інформації, усних консультацій і роз`яснень щодо призначення пенсії за вислугу років та складання письмової заяви до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пенсії становить 1000 грн. (одна тисяча) гривень 00 копійок;
- оплата за надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо оскарження протиправної відмови військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України отримання інформацій відносно ОСОБА_1 становить 1000 грн. (одна тисяча) гривень 00 копійок;
- оплата за наданні юридичних послуги по збору та підготовці позовних матеріалів, складання позовної заяви за позовом клієнта до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії становить 3000 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок;
- оплата за участь у кожному окремому судовому засіданні в судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів становить 300 грн. (триста) гривень 00 копійок.
Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 09.12.2021 року позивачу надана послуга: консультація та роз`яснення щодо призначення пенсії за вислугу років та складання письмової заяви до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пенсії на суму 1000 грн.
Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 17.01.2021 року позивачу надані послуги:
- консультація та роз`яснення з правових питань щодо оскарження протиправної відмови військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на суму 1000 грн.;
- послуги по збору інформацій відносно ОСОБА_1 та підготовці позовних матеріалів, складання позовної заяви до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на суму 3000 грн.
Матеріали справи містять ордер серії ДП №2258/033 від 17.12.2021 року з правом представництва інтересів позивача в суді адвокатом Адвокатського об`єднання «СОЛВЕРС МТКМ» Манукяном Г.Г.
Адвокат Манукяном Г.Г. здійснює професійну діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4523 від 04.10.2019 року.
Вирішуючи питання щодо співмірності витрат суд виходить з наступного.
Пунктом 3 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, дана справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є справою незначної складності.
Ця обставина вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу у такій справі не можуть бути значними.
Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ Верховним Судом, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.
Надана адвокатом послуга за Актом прийому-передачі наданих послуг №1 від 09.12.2021 року (консультація та роз`яснення щодо призначення пенсії за вислугу років та складання письмової заяви до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пенсії на суму 1000 грн.) не є витратами, пов`язаними з судовою адміністративною справою.
Надані адвокатом послуги за Актом прийому-передачі наданих послуг №2 від 17.01.2021 року (консультація та роз`яснення з правових питань щодо оскарження протиправної відмови військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на суму 1000 грн.; послуги по збору інформацій відносно ОСОБА_1 та підготовці позовних матеріалів, складання позовної заяви до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на суму 3000 грн.) є фактично однією послугою по підготовці та складанні позовної заяви до суду.
Також, суд враховує, що в провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В. перебуває справа № 160/1305/22 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з аналогічними позовними вимогами та підставами позову, в якій представництво інтересів позивача здійснює адвокат Адвокатського об`єднання «СОЛВЕРС МТКМ» Манукяном Г.Г. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. адвокатом надані такі ж самі документи, що і у цій справі.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, суд приходить до висновку, що перелічені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та заявлені позивачем до відшкодування в сумі 5000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 23316220) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні задовольнити.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які оформлені листом № 6/36/12-1452 від 31.12.2021 року.
Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці час проходження служби: з 08.12.2016 року по 09.02.2017 року; з 06.04.2017 року по 07.06.2017 року; з 07.08.2017 року по 06.10.2017 року; з 05.12.2017 року по 07.02.2018 року; з 11.05:2018 року по 08.08.2018 року; з 07.11.2018 року по 08.02.2019 року; з 06.05.2019 року по 12.08.2019 року; з 13.01.2020 року по 13.02.2020 року, протягом якого ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції м. Маріуполь Донецької області та участь в Операції об`єднаних сил на сході країни ОТУ «Схід» Донецької області, забезпеченні її проведенім і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення Операції об`єднаних сил.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - ОСОБА_1 .
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар