Справа № 280/9069/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9069/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 р. (суддя Стрельникова Н.В.) в адміністративній справі №280/9069/21 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 6 ДПС-ФС від 26.08.2021 у розмірі 60000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказував на відсутність законних підстав для притягнення його до відповідальності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 р. , ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Скаржник вказує, що згідно чинного законодавства штрафи накладаються також на підставі акту перевірки ДПС. Суду було надано пояснення щодо фактично проведеної перевірки та документи, які свідчать про наявність трудових відносин між позивачем та працівницею ОСОБА_2 . Документи, які надавались позивачем разом з поясненнями надані після закінчення перевірки, тобто після складання акту посадовими особами.Скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити позовну заяву без задоволення в повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване та стягнути витрати на професійну правничу допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 1500 грн. Позивач зазначає, що відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області. Це свідчить, що викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю, а підлягають перевірці. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.08.2020 у справі №822/1037/18.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.08.2001 року, за записом №0000419. Місцезнаходженням підприємства є: АДРЕСА_1 . На підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.05 2021 № 1382-п, керуючись ст. 191, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), проведена фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні. Перевіркою були встановлені, зокрема, порушення ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме на момент перевірки 27.05.2021 встановлено використання праці найманих працівників без оформлення трудових відносин між ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 , повідомлення про прийняття працівника на роботу до Головного управління ДПС у Запорізькій області не подавалось. За результатами перевірки 07.06.2021 року складено Акт про проведення фактичної перевірки №4444/08/01/07/09/ НОМЕР_1 . 26.08.2021 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, на підставі висновків Акту №4444/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 07.06.2021, винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 6 ДПС-ФС, якою на позивача накладено штраф у розмірі 60000,00 грн., за порушення ст.24 КЗпП України, ПКМУ № 413.

Не погоджуючись з таким рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови відповідача, оскільки висновки відповідача про порушення позивачем ст.24 Кодексу законів про працю України зроблено у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України не передбачає застосування штрафу до суб`єкта господарювання у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу; відсутність повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу не свідчить про те, що між працівником та роботодавцем не оформлено трудовий договір, оскільки законодавець не пов`язує чинність трудового договору із наявністю відповідного повідомлення.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачаєься зі змісту спірної постанови, до позивача застосовано штраф на підставі абз. 2 частини 2 статті 265 КЗпП України. Цією нормою передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Позивачем на спростування доводів відповідача суду першої інстанції надані трудовий договір, оформлений 17.05.2021 із найманим працівником ОСОБА_2 , заява про прийняття на роботу, наказ про прийняття на роботу, звіти про нарахування заробітної плати, податкова звітність (а.с.15-26).

Відсутність повідомлення про прийняття працівника на роботу не є беззаперечним свідченням допущення працівника до роботи без укладання трудового договору. Крім того, наведеною нормою КЗпП України не передбачена відповідальність за неподання повідомлення до ДПС про прийняття працівника на роботу, про що обґрунтовано зазначив і суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача про необхідність врахування правового висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 21.08.2020 у справі №822/1037/18. Суд касаційної інстанції вказав на те, що відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи управлінням Держпраці. Це свідчить, що викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю, а підлягають перевірці.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу. На підтвердження цих витрат ним надано: акт прийому-передачі наданих послуг від 09.02.2022, детальний опис робіт, рахунок-фактура №1009-2 від 09.02.2022.

Згідно детального опису робіт на складання відзиву на апеляційну скаргу адвокатом витрачено 2 години, що, на думку колегії суддів, не відповідає обсягу та складності виконаної роботи. Враховуючи критерії співмірності та справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню за рахунок відповідача підлягає сума у розмірі 500 грн.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 р. в адміністративній справі №280/9062/21 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (місцезнаходження: 69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятьсот) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 березня 2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник