Справа № 460/10474/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2022 року м. Рівне №460/10474/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження

ОСОБА_1
доКомандування Сухопутних військ Збройних Сил України Військова частина НОМЕР_1 Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_2
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України Військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_2 (далі відповідач 2), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 та відповідача 2 щодо безпідставності внесення змін до наказів про звільнення;

2) зобов`язати відповідача 1 внести зміни в пункт 23 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 жовтня 2016 року № 579 про звільнення позивача з військової служби у запас відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» на звільнити позивача зі служби у відставку за станом здоров`я;

3) зобов`язати відповідача 2 внести зміни в наказ від 21 жовтня 2016 року № 243 щодо формулювання підстави звільнення позивача.

За змістом позову вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 47 від 08 квітня 2016 року, військово-лікарська комісія госпітальна військової частини НОМЕР_3 визнала позивач непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, таке рішення не було затверджене постановою військово-лікарської комісії Західного регіону від 19 квітня 2016 року з підстав направлення позивача до м. Львова. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 він був звільнений з військової служби у запас відповідно до підпункту "є" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пункту 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15». В подальшому, позивачу стало відомо, що зазначені в наказі причини звільнення зі служби не відповідали дійсним обставинам звільнення та їх підставам. З огляду на вказане, в 2018 році позивач повторно звернувся до військово-лікарської комісії госпіталю (військової частини НОМЕР_3 ) для проходження обстеження та затвердження його наслідків військово-лікарської комісії Західного регіону. Так, 30 листопада 2018 року військово-лікарська комісія госпіталю (військової частини НОМЕР_3 ) видала свідоцтво про хворобу № 150, яким знову визнала позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Вказане свідоцтво про хворобу було затверджене військово-лікарською комісією Західного регіону згідно з протоколом від 04 лютого 2019 року № 35. Більше того, названим протоколом військово-лікарської комісії Західного регіону підтверджено право позивача на звільнення з військової служби за станом здоров`я з 2016 року. В подальшому, позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням внести зміни до наказу про й

Відповідачі подали до суду тотожні за змістом відзиви на позовну заяву, в яких заперечили проти задоволення позову. Заперечення відповідачів зводяться до того, що з огляду на незатвердження військово-лікарською комісією Західного регіону свідоцтва про хворобу № 45 від 08 квітня 2016 року, виданого військово-лікарською комісією госпітальною військової частини НОМЕР_3 , на момент винесення оскаржуваного наказу підстав для звільнення позивачу у зв`язку зі станом здоров`я та, відповідно, непридатністю до військової служби не було. Відповідно до пункту 243 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням. На переконання відповідачів, прийняття військово-лікарською комісією госпітальною (військової частини НОМЕР_3 ) відносно позивача нового свідоцтва про хворобу № 150 від 30 листопада 2018 року, яке було затверджене військово-лікарською комісією Західного регіону згідно з протоколом від 04 лютого 2019 року № 35, не може трактуватися як допущення порушення законодавства або виникнення нових обставин, пов`язаних зі звільненням, в розумінні вказаного вище Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З огляду на вказане, відповідачі стверджують про безпідставність вимог позивача, а тому просять відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав до суду відповіді на відзиви відповідачів, за змістом яких наводить доводи та аргументи на спростування заперечень проти позову тотожні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач 2 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому з метою спростування обґрунтованості вимог позивача покликається на обставини, аналогічні наведеним у відзиві.

Розглянувши заяви по суті спору, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 по 2016 рік проходив службу в Збройних Силах України.

Згідно зі Свідоцтвом про хворобу № 47 від 08 квітня 2016 року, виданим Військоволікарською комісією госпітальна в/ч НОМЕР_3 , позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Згідно з відтиском печатки Військоволікарської комісії Західного регіону, що міститься на останньому аркуші свідоцтва про хворобу, постанова військово-лікарської комісії не затверджується; для встановлення причинного зв`язку захворювань підполковника ОСОБА_1 направити на контрольне обстеження в управління ВМКДЗР м. Львів з обов`язковим пред`явленням його свідоцтва про хворобу за 2004 рік. На відтиску печатки зазначена дата прийняття такого рішення Військово-лікарською комісією Західного регіону 19 квітня 2016 року.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 підполковника ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту "є" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пункту 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15».

На підставі наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 жовтня 2016 року № 243 позивач був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. При цьому, у пункті 3 названого наказу цитується підстава звільнення зі служби, зазначена в наказі командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу від 30 листопада 2018 року № 150, військоволікарська комісія госпітальна в/ч НОМЕР_3 повторно визнала позивача непридатним до

військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому, вказане свідоцтво про хворобу було затверджене Військово-лікарською комісією Західного регіону згідно з протоколом від 04 лютого 2019 року № 35. Зокрема, відтиск печатки Військово-лікарської комісії Західного регіону на вказаному свідоцтві про хворобу містить напис про те, що захворювання пов`язане з проходженням служби.

В подальшому, позивач неодноразово звертався до відповідачів із заявами (клопотаннями, рапортами) щодо внесення змін до наказів командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 в частині визначення підстави звільнення та зазначення підстави звільнення як за станом здоров`я.

Листом від 21 січня 2021 року за № 116/9/кц/2/86 відповідач 1 повідомив позивачу про відсутність підстав для внесення змін до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 в частині визначення підстави звільнення з мотивів, тотожних наведеним у відзиві.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правові оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 26 Закону 2232-XII визначає порядок і підстави звільнення з військової служби.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

В свою чергу, підпунктом "є" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону№ 2232-XIIвизначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці, що з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України.

При цьому, пунктом 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» постановлено провести у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15

"Про часткову мобілізацію", крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 26 Закону № 2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Також частина сьома статті 26 вказаного Закону передбачала, що особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.

Порядок звільнення з військової служби визначений розділом 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Пунктом 240 Положення № 1153/2008 визначено, що військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Розділом 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402), передбачений медичний огляд військовослужбовців.

Відповідно до пункту 6.1. Положення № 402, направлення на медичний огляд проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно з пунктом 21.1 Положення № 402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Пунктами 20.1, 20.2 Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Пунктом 243 Положення № 1153/2008 передбачено, що після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.

Як встановлено судом, згідно зі Свідоцтвом про хворобу № 47 від 08 квітня 2016 року, Військово-лікарською комісією госпітальна в/ч НОМЕР_3 було визнано позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, таке рішення Військово-лікарської комісії госпітальна в/ч НОМЕР_3 не було затверджене Військоволікарською комісією Західного регіону у зв`язку з направленням позивача на контрольне обстеження.

Отже, станом на час прийняття наказу від 15 жовтня 2016 року № 579 підстав для звільнення позивача з військової служби у запас за станом здоров`я у відповідності до пункту "б" частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII у відповідача 1 не було.

Разом з тим, судом також встановлено, що 30 листопада 2018 року військоволікарською комісією госпітальна в/ч НОМЕР_3 оформлено на позивача нове Свідоцтва про хворобу № 150, яким останнього знову визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому, на засіданні Військово-лікарською комісією Західного регіону прийнято рішення про підтвердження причинного зв`язку захворювання з проходженням позивачем військової служби, що зафіксовано в протоколі від 04 лютого 2019 року № 35.

На переконання суду, підтвердження Військово-лікарською комісією Західного регіону причинного зв`язку захворювання з проходженням позивачем військової служби, за наслідками чого останнього визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, є новими обставинами, пов`язаними зі звільненням, що відповідно до вимог пункту 243 Положення № 1153/2008 є підставою для внесення змін до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 та наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 жовтня 2016 року № 243 в частині визначення підстави звільнення.

Натомість, відповідачами в ході судового розгляду справи не було наведено суду будь-яких належним чином обґрунтованих та доведених заперечень щодо наявності у позивача нових обставин, пов`язаних зі звільненням зі служби.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд зазначає, що відмова у внесенні змін до оскаржуваних наказів в частині визначення підстави звільнення позивача є протиправною, оскільки відбулась без врахування нових обставин, таких як підтвердження причинного зв`язку захворювання з проходженням позивачем військової служби, що слугує підставою для звільнення останнього за пунктом "б" частини шостої статті 26 Закону№ 2232-XII.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не виконали процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довели правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування судом положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі приписів Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) та Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (Військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у невнесенні змін до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 15 жовтня 2016 року № 579 та наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 жовтня 2016 року № 243 в частині визначення підстави звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ) внести зміни до пункту 23 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 жовтня 2016 року № 579 в частині підстав звільнення з військової служби у запас підполковника ОСОБА_1 , а саме: замінити підпункт "є" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пункт 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15" на пункт "б" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я), в редакції, що діяла на момент звільнення.

Зобов`язати Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (Військова частина НОМЕР_2 ) внести зміни до пункту 3 наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 жовтня 2016 року № 243 в частині підстав звільнення з військової служби у запас підполковника ОСОБА_1 , а саме: замінити підпункт "є" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" на пункт "б" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я), в редакції, що діяла на момент звільнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Командування Сухопутних військ Збройних Сил України Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) Відповідач - Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений 05 квітня 2022 року

Суддя У.М. Нор