Справа № 140/3015/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3015/22
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Лозовський О.А., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання постанови про стягнення виконавчого збору від 21.09.2021 №56236894 такою, що не підлягає виконанню, визнання протиправною бездіяльності щодо не закінчення виконавчого провадження №66900309 та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №66900309 та зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №66900309.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суддя зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст і обсяг позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим мають бути сформульованими таким чином, щоби суд міг визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Суддя зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством, покладено саме на позивача і саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суддя також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

В даному випадку позивачем заявлено вимогу, зокрема, про визнання постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.09.2021 ВП №56236894 про стягнення виконавчого збору - такою, що не підлягає виконанню.

Слід зазначити, що відповідно до приписів статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, в порядку КАС України суд може визнати таким, що не підлягає виконанню, лише той виконавчий документ, який виданий судом. Можливість визнання такими, що не підлягають виконанню, інших виконавчих документів, зокрема тих, що видані державними виконавцями про стягнення виконавчого збору тощо, КАС України не передбачає.

Таким чином, позовна вимога про визнання постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.09.2021 ВП №56236894 про стягнення виконавчого збору - такою, що не підлягає виконанню, не є належним способом захисту, відтак позивачу слід правильно визначити зміст позовних вимог відповідно до вимог КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Водночас суддя зазначає, що позивачем не долучено до позовної заяви і документів, які стосуються виконавчого провадження ВП №66900309, щодо якого позивач просить зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому позивачем, який є стороною виконавчого провадження, не обґрунтовано причин неможливості подання таких доказів.

Вказане позбавляє суд можливості визначити предмет та характер спірних правовідносин.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-IX установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2 481 гривні.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивачем заявлено дві взаємопов`язані позовні вимоги немайнового характеру, відтак остання повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1984,80 грн.

Позивачем не сплачено судовий збір, при цьому у позовній заяві представник позивача зазначив, що оскільки позивач на момент подачі даного позову до суду мобілізований та перебуває в зоні бойових дій, тому відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

З даного приводу суддя зазначає наступне.

Пунктами 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суддя зазначає, що дана справа про визнання постанови про стягнення виконавчого збору від 27.09.2019 № 60176258 такою, що не підлягає виконанню, визнання протиправною бездіяльності щодо не закінчення виконавчого провадження №66900309 та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №66900309 та зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №66900309 не є справою, пов`язаною з виконанням позивачем військового обов`язку.

Разом з цим, суддя звертає увагу на те, що Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають статус учасника бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у даній справі.

Заявлені позовні вимоги позивача у даній справі не стосуються соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, тому судовий збір за подання ОСОБА_1 позовної заяви за захистом своїх прав підлягає сплаті.

Таку ж оцінку процесуальному питанню, пов`язаному із застосуванням пільг зі сплати судового збору учасниками бойових дій, надала Велика Палата Верховного суду в ухвалі від 06.05.2020 у справі №9901/70/20.

З огляду на наведене, положення пунктів 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на позивача.

Відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1984,80 грн за подання даного позову.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви з чітким викладенням змісту позовних вимог відповідно до вимог КАС України разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи; доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також доказів сплати судового збору в сумі 1984,80 грн (оригіналу платіжного документу).

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання постанови про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О. А. Лозовський