Справа № 160/18695/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/18695/21
Суддя І інстанції Сидоренко Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу 11 прикордонного загону (військова частина 2382) Державної прикордонної служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати громадянину України ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити громадянину України ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 (вісім) повний календарних років служби, встановленого ч.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, викладену у листі від 06.10.2021 року №11/М-118/5852.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 (вісім) повних календарних років служби, встановленого ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В задоволені інших вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції 11 прикордонний загін (військова частина 2382) Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 (вісім) повних календарних років служби, у зв`язку із відсутністю нього необхідної кількості календарної вислуги років.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Витягу з наказу начальника 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.09.2021 року №391-ОС «Про особовий склад», виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого в запас наказом начальника 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 08.09.2021 року №363-ОС, за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Вислуга років станом на 28.09.2021 року становить:

Календарна військова 08 років 05 місяців 14 днів;

Пільгова військова 10 років 11 місяців 08 днів;

Загальна військова 19 років 04 місяців 22 дні.

29.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до начальника 11 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, що надається при звільненні, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби, згідно статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 10 Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 року.

Листом від 06.10.2021 року №11/М-118/5852 «Про результати розгляду заяви», 11 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України розглянув заяву ОСОБА_1 від 29.09.2021 року та повідомив зокрема, що необхідною умовою для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби є наявність календарної вислуги від 10 років і більше, а не загальної (пп.1 п.9 глави V Наказу №558) відповідно до наказу начальника 11 прикордонного закону Державної прикордонної служби України від 28.09.2021 року №391-ОС «Про особовий склад» станом на день звільнення з військової служби на 28.09.2021 року, календарна вислуга років склала 08 років 05 місяців 14 днів. Таким чином, виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби не передбачено, відповідно до чого у 11 прикордонного загону відсутні підстави для здійснення нарахування та виплати зазначеної одноразової допомоги.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 15 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Вказана правова норма не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.04.2021 року по справі №380/2427/20, поняття "календарна вислуга років" застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби". При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2011-XII є наявність "вислуги 10 років і більше".

Таким чином, у частині другій статті 15 Закону №2011-XII відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 11.04.2018 року по справі №806/2104/17, від 24.11.2020 року по справі №822/3008/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Згідно з положеннями підрозділу 9 "Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби" Розділу 5 "Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби" Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №558 від 25.06.2018, у разі звільнення з військової служби у зв`язку закінченням строку контракту грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей".

У Рішенні Конституційного Суду України по справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, четвертої статті 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік" (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) від 17.03.2004 №7-рп/2004 зазначено, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

Як видно з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, загальна військова вислуга років позивача на день виключення зі списків військової частини становила 19 років 04 місяців 22 днів, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Оскільки інші підстави відмови, крім недостатності років вислуги, у призначенні грошової допомоги відсутні, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на таку виплату.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про відрахування 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб із одноразової грошової допомоги, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу відповідачем, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відмовлено у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 (вісім) повних календарних років служби, а відтак, питання щодо відрахування сум військового збору та сум податку з доходів фізичних осіб не вирішувалось.

У зв`язку з цим, позовні вимоги в цій частині є передчасними.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 11 прикордонного загону (військова частина 2382) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2022 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Сафронова