Справа № 298/210/22
Суддя: Зизич В. В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/210/22
Номер провадження 2-а/298/15/22
УХВАЛА

про залишення позову без руху

21 лютого 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України, в якій позивач просить:

1)скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №2332/30500/21 від 20 січня 2022 року, складену заступником Закарпатської митниці Янченко С.В. про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.481 МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000.00 грн.;

2)справу про порушення митних правил щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.481 МК України закрити.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, передбачено що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що постанова, яка є предметом оскарження, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постановлена 20 січня 2022 року. Разом із тим, ОСОБА_1 до суду звернувся 15 лютого 2022 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Позивач разом з позовною заявою подав заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду із даним позовом, яку мотивує тим, що відповідачем йому не було вручено оскаржувану постанову у день її винесення, копію такої надіслано простим поштовим відправленням 28 січня 2022 року, і таку постанову позивач отримав 5 лютого 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 надає до суду копію конверту з відтиском поштового штемпелю, при цьому дату відтиску такого поштового штемпеля чітко не видно через погану якість копіювання зазначеного документу.

Суддею звертається увага, що в матеріалах позову відсутні докази на підтвердження зазначених ОСОБА_1 відомостей про отримання ним копії постанови 5 лютого 2022 року. Долучена копія журналу вхідної кореспонденції КП «Комунал-Сервіс» (витяг) вказаних обставин не підтверджує і містить відомості щодо дат реєстрації документів за вхідними номерами №16 дата реєстрації 3 лютого 2022 року, звідки поступив документ - ДПС України, та №17 дата реєстрації 7 лютого 2022 року, звідки поступив документ - Соцзахист населення.

Отже, доказів, які б належним чином свідчили про дату отримання позивачем оскаржуваної постанови та доказів в обгрунтування поважності причин пропущення строку, не долучено.

Згідно п.8 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У порядку вимог п.8 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві не зазначено, в кого знаходяться оригінали письмових доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Положеннями частин 1, 2, 4 статті 94 КАС України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Верховний Суд в ухвалі від 02.02.2018 (справа №802/2196/17-а) зазначив, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оглядом позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що додані до позовної заяви копії доказів не засвідчені відповідно вимог ст. 94 КАС України, що є недоліком позовної заяви.

Більше того, з долученої до матеріалів позову копії постанови, що є предметом оскарження, не можливо встановити дату винесення такої, на зазначеній копії міститься дата - «січня 2022 року».

Для усунення вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати для суду та відповідача за позовом письмові докази у належним чином засвідчених копіях, а саме з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії документа.

Згідно частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Так, заявлені позивачем вимоги в межах даного позову звернуті до Закарпатської митниці Державної митної служби України, адресою місцезнаходження якої є: 88000, м.Ужгород, вул.Собранецька, 60.

Позивачем у позовній заяві вказано, що місцем його перебування/проживання є: АДРЕСА_1 . При цьому, жодних доказів стосовно реєстрації позивача за вказаною ним адресою матеріали справи не містять.

Суд констатує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) позивача, як того вимагають положення процесуального Закону.

В той же час, наявні матеріали справи містять суперечливі відомості щодо адреси позивача. Зокрема, як вбачається з протоколу про порушення митних правил №2332/30500/21 від 28 грудня 2021 року, адресою місця проживання ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_2 , такі ж відомості містить постанова в справи про порушення митних правил. В свою чергу, згідно пояснень щодо протоколу за підписом начальника КП «Комунал-Сервіс» за №3 від 13 січня 2022 року, останній зазначив адресу: АДРЕСА_3 місцезнаходження підприємства.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо зареєстрованого місця проживання позивача, суд вбачає за необхідне зобов`язати останнього надати суду докази щодо цього, якими зокрема можуть бути завірені копії сторінок паспорта громадянина України, що узгоджується з положеннями Правил реєстрація місця проживання, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207.

У позові ОСОБА_1 зазначає про обставини складання щодо нього, як керівника КП «Комунал-Сервіс», протоколу про порушення митних правил та притягнення до адмінвідповідальності за перевищення встановленого Митним кодексом України строку тимчасового ввезення товару транспортного засобу, на митну територію України більше ніж на двадцять діб, проте до позову не надані документи, які підтверджують факт зайняття ним посади керівника КП «Комунал-Сервіс», в тому числі під час події правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення наведених в ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали (ч. 2 ст. 169 КАС України).

Керуючись ст. ст. 160 , 161 , 169 , 248 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВ ИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без руху і надати позивачу десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що у разі якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунені у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися не поданою та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.