Справа № 140/9445/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/9445/21 пров. № А/857/416/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Ніколіна В.В.,

суддів - Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі (суддя - Мачульський В.В., м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 2 вересня 2021 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просила: визнати протиправними дії щодо призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки; зобов`язати призначити та виплачувати їй пенсію за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки відповідно до частин 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2021; стягнути на її користь сплачений судовий збір.

Вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Зобов`язано нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки відповідно до частин 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2021. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , отримуючи пенсію за віком з 2005 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» , у червні 2021 позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)Для розрахунку розміру пенсії було взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 5426-60 гривень, збільшеної на коефіцієнт зарплати - 1,34506 та збільшеної на коефіціент стажу - 0,44333 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124, як для перерахунку пенсії, а не згідно до норм частини 2 статті 40 Закону №1058-1IV, визначеної для призначення нової пенсії. Вважає що положення статті 40 Закону №1058-IV застосовуються саме при призначенні пенсії. В даному випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, яке врегульовано частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV..

Позивач не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 Кодекс Адміністративного Судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, станом на день призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилось повних 60 років, а тому пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування повинна бути призначена за будь-яких умов. Відповідач замість того, щоб призначити пенсію за віком з урахуванням показників середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки, зробив перерахунок пенсії без урахування вказаних показників.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Законом №1058-IV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам. Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного на підставі Закону №1058-IV, на інший.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, в 01.11.2005 році ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» , який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Водночас 04.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV вперше.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами позивачки про те, що у даному випадку ОСОБА_1 має право на призначення іншої пенсії за іншим Законом. Відтак для визначення розміру пенсії позивачки мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV. У даній справі відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, зокрема у постанові від 31.10.2018 року по справі № 876/5312/17.

Частиною другою статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, колегія судді апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 140/9445/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 05.04.2022.