Справа № 140/797/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/797/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» (далі ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2021 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведення фактичної перевірки ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», контролюючим органом складено акт перевірки №7228/17.00.07.05.13/38273/26 від 27.10.2021, яким встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 15.11.2021 № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на підставі пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 40 444,00 грн.

Позивач вказав, що як висновки акту, так і оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України. Податкове повідомлення-рішення було винесене податковим органом всупереч нормам законодавства, з порушенням описаних в статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів добросовісності, розсудливості, своєчасності, без надання особі права на участь в процесі прийняття та з порушенням положень статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Заперечення позивача та докази на спростування виявлених порушень були надані відповідачу за процедурою адміністративного оскарження, що були предметом обговорення при розгляді даних заперечень, однак до уваги прийняті не були.

Вважає, що ГУ ДПС у Волинській області безпідставно застосувало до ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» фінансові санкції, тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що платник податків необґрунтовано посилається на норми статті 86 Податкового кодексу України, які сам же і порушує.

Вказав, що перевірка здійснювалась згідно наказу №1236-п від 25.10.2021 строком проведення 10 діб починаючи з 25.10.2021. Впродовж цього часу інспекторами складено запит на отримання документів та сформовано акт зняття залишків тютюнових та алкогольних виробів, а також складено Акт фактичної перевірки. Перевіркою встановлено факт не ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів, які не відображені в такому обліку та ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Так, в магазині «Сім23 зручний маркет» за адресою: м. Рівне пр. Миру, 14, відсутні будь-які документи, які підтверджують походження алкогольних напоїв та тютюнових виробів згідно Акту зняття залишків на загальну суму 37 203,63 грн. Фактично не надано документи (у паперовій або електронній формі) на наявні в магазині товари.

Представник відповідача вважає, що фактична перевірка ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» проведена відповідачем на підставі та у межах повноважень визначених відповідними нормами податкового законодавства.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі Закон - №265/95-ВР), а саме: під час проведення перевірки суб`єктом господарювання не надано документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) згідно з додатку до акта на суму 20 222,00 грн.

Встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон №265/95-ВР).

Під час фактичної перевірки ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» контролюючий орган встановив порушення ведення обліку товарних записів за місцем їх реалізації (відсутність підтверджуючих документів на товар, що знаходяться у реалізації), що підтверджується відомістю товарно-матеріальних цінностей (товарів) станом на 26.10.2021, та не заперечується позивачем.

Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального провадження та за участі сторін у справі.

Щодо клопотання представника відповідача про здійснення розгляду справи за правилами загального провадження та за участі сторін у справі.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідачем порушено порядок винесення податкового повідомлення-рішення, так як розгляд заперечень було призначено на 23.11.2021, власне коли і була сформована відповідь на заперечення Головним управлінням ДПС у Рівненській області, а саме податкове повідомлення-рішення було винесене 15.11.2021, що на 8 (вісім) днів раніше, ніж мав відбутися розгляд заперечення ГУ ДПС у Рівненській області, що в свою чергу є грубим процедурним порушенням, зокрема, підпункту 86.7.5. статті 86 Податкового кодексу України, який говорить що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 статті 86 Податкового кодексу України. Вважає твердження відповідача про необґрунтованість посилання позивача при зверненні до суду на порушення статті 86 Податкового кодексу України є такими, що не відповідають дійсності.

Щодо тверджень відповідача, що за час проведення перевірки, а це 10 (десять) днів, інспекторами складено запит на отримання документів та сформовано акт зняття залишків тютюнових та алкогольних виробів, а також складено акт фактичної перевірки з висновком зазначеним в п. 2.2.20 Акту, а позивачем фактично не надано документи (у паперовій та електронній формі) на наявні в магазині товари. Представник позивача вважає, що вони не відповідають дійсності, оскільки перевірка проводилася не 10 (десять) днів, як це було зазначено в наказі №2136-п від 25.10.2021, а всього 2 години 32 хвилин з 13 год. 58 хв. по 16 год. 30 хв. і фізично було не можливо підготувати та надати такі документи, обсягом приблизно 75 аркушів. Дані документи були б надані, якби працівниками відповідача була надана належна кількість часу, а також дотримано ними Податкового кодексу та інших нормативних актів, якими врегульовано їх діяльність при проведенні перевірок.

Стосовно тверджень відповідача, що позивачем не заперечується порушення ведення обліку товарних запасів, оскільки в матеріалах перевірки присутній документ, що підтверджує опис певного переліку товарно-матеріальних цінностей (Акт зняття залишків продукції). Представник позивача заперечує, що наявність вказаного документу свідчить про згоду з порушенням ведення обліку. Головним порушенням відповідача стало позбавлення можливості надання копій документів про походження товарів, а фіксування за участю працівника товариства факту наявності товарів певного переліку (не всього товару магазину, а вибіркового опису) ніяк не підтверджує відсутності товарного обліку. Надані після миттєвого перебігу перевірки документи беззаперечно спростовують припущення відповідача щодо порушення.

Представник позивача просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 25.10.2021 №2136-п було проведено фактичну перевірку ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС».

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 27.10.2021 №7228/17.00.07.05.13/38273126, яким зафіксоване порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, а саме: під час проведення перевірки суб`єктом господарювання не надано документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) згідно з додатком до акта на суму 20 222,00 грн.

Відповідно до акту зняття залишків станом на 26.10.2021 товар: Мартіні вино ігрис. (0,75 л) по ціні 380,00 грн 1 пл.; Вино ігрис. «Jaume SERRA CAVA BRUT» по ціні 225,00 грн 1 пл.; Вино ігристе «Fragolino Bianco» по ціні 110,00 грн 6 пл; Вино ігрис. «Артемівське» біле по ціні 151,00 грн 3 пл.; Вино «Latinum sponking» по ціні 129,00 грн 10 пл.; Вермут «Маренго» (1 л) по ціні 111,00 грн 3 пл.; Горілка « Хлібний Дар» (1 л) по ціні 208,00 грн 4 пл.; Віскі «Jemeson» (0,5 л) по ціні 434,00 грн 8 пл.; Віскі «Джек Деніелс» (0,5 л) по ціні 474,00 грн 2 пл.; Віскі «Ballantines» (0,5 л) по ціні 364,00 грн 1 пл.; Віскі «Red label» (0,5 л) по ціні 396,00 грн 6 пл.; Лікер «Jegermaister» (0,5 л) по ціні 350,00 грн 2 пл.; Напій ромовий «Oakneart» (0,5 л) по ціні 214,00 грн 5 пл.; Настоянка «Becherovka» (0,5 л) по ціні 256,00 грн 3 пл; Лікер «Лімончело» (0,7 л) по ціні 188,00 грн 1 пл.; Коняк «Старий кахеті» (0,5 л) 5* по ціні 259,00 грн 5 пл.; Коняк «Старий кахеті» (0,5 л) 3* по ціні 216,00 грн 5 пл.; Коняк «Старий кахеті» (0,2 л) 3* по ціні 112,00 грн 6 пл.; Коняк «Аджарі» 3* (0,5 л) по ціні 130,00 грн 6 пл.; Коньяк «Коблево» 3* (0,5 л) по ціні 129,00 грн 4 пл.; Пиво Krombaher» (5.0 л) по ціні 349,00 грн 2 бочки; Пиво «Жигулівське» (1 л) по ціні 34,00 грн 16 пл. (виг. 09.10.2021); Пиво «Жигулівське» (0,5 л) по ціні 17,00 грн 34 пл. (виг.09.10.2021), надходив без накладних, на обліку онлайн, оригінали знаходяться на центральному офісі.

Заперечення позивача на спростування виявлених порушень у акті перевірки були надані відповідачу за процедурою адміністративного оскарження та були предметом обговорення при розгляді даних заперечень, однак до уваги прийняті не були, оскільки вони не спростовують висновки перевірки щодо порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), які є обов`язковими до виконання при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями, і не підлягають скасуванню, а заперечення на акт перевірки визнано таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі акту ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення рішення № від 15.11.2021 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на підставі пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 40 444,00 грн.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що проведення фактичної перевірки для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, може бути проведено за відсутності суб`єкта господарювання, за умови вручення уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу на проведення перевірки та відповідного направлення.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Пунктом 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язано вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно з статтею 20 Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. До первинних документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать накладні та товарно-транспортні накладні.

Відповідно до положень статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 16.1.12. статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.6. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.2. статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85 ПК України).

Однак, позивачем не надано первинних документів на товар ні в ході перевірки, ні після її закінчення, доказів зворотнього позивачем суду не надано. Крім того, позивач при поданні позову не зазначив об`єктивних причин, з яких зазначені вище документи не могли бути подані належним чином відповідачу до прийняття оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу на те, що на момент проведення перевірки 26.10.2021 будь-які документи, необхідні для проведення перевірки, у позивача були відсутні. Посадовим особам контролюючого органу не було надано документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки за період, що перевірявся, а саме: первинні документи на товар (прибуткові, видаткові накладні або інші документи, що підтверджують походження товару), що знаходився та знаходиться на реалізації в перевіряємому періоді.

У відповідності до акту зняття вибіркових залишків станом на 26.10.2021 виявлений необлікований надлишок запасів за результатами перевірки. Оскільки, позивачем не було надано посадовим особам контролюючого органу будь-яких документів на запаси (товарно-матеріальні цінності), відповідач дійшов правомірного висновку про відсутність первинних документів на товар, який знаходиться на реалізації, що підтверджують його походження на загальну суму 20 222,00 грн.

Відповідальність суб`єктів господарювання які не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР це фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначальною підставою для застосування фінансових санкцій є встановлення фактів необлікування товару без прив`язки до часу, тобто як в минулому (вже реалізовані товари) так і в поточному часі (знаходяться в реалізації), тому що норма не обмежує реалізацію моментом передачі певного товару у власність покупцеві, бо діяльність з продажу включає пізні етапи - такі як демонстрація товару покупцеві, його пропонування, тощо, а тому не може розглядатись виключно як передача товару в обмін на гроші.

Магазин - це суб`єкт господарювання, в якому відбувається роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Відтак, наявність у суб`єкта господарювання на реалізації не облікованого товару (зокрема той, що пропонується до продажу) утворює склад правопорушення, за яке застосовується фінансова санкція в порядку статті 20 Закону №265/95-ВР. Тобто, застосування санкції за ненадання документів, які підтверджують облік товарів не потребує встановлення реалізації таких товарів, для її застосування достатньо пасивної поведінки платника (ненадання, неповідомлення про наявність об`єктивних причин відсутності таких документів або причин неможливості їх надання до перевірки).

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (в редакції, що діє з 01.01.2021) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1), а також забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених Податковим кодексом України (підпункт 16.1.12 пункту 16.1).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР не має посилання на конкретний Порядок, як нормативний акт. Головною вимогою є дотримання вимог будь-якої норми, що встановлює такий порядок обліку.

Таким чином, первинні документи на товар (накладні тощо) на наявний в реалізації товар та відповідний запис в Книзі обліку доходів та витрат в разі вибуття такого товару підтверджують ведення обліку в порядку визначеному діючим законодавством.

Відповідальність суб`єктів господарювання які не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР - це фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що дослідженими судом та наявними в матеріалах справи актом перевірки та додатками до нього підтверджуються факти порушень, наведених у акті перевірки за які спірним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним відповідачем і не спростованими позивачем факти порушень за які на позивача було накладено спірним рішенням штрафні санкції.

З урахуванням приписів частини другої статті 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним і не підлягає скасуванню.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» (43000, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 42, офіс 319, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, )

Суддя В.В. Дмитрук