Справа № 380/12549/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІ з обмеженням заробітної плати до 62595,00 грн та обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача обчислити та виплачувати позивачу пенсію по 2 групі інвалідності, призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІ в розмірі 60% від середньої заробітної плати судді Господарського суду Львівської області 97010,50 грн, яка встановлена згідно з довідками Господарського суду Львівської області № 304 та № 305 від 05.12.2019 та в повному розмірі без обмеження максимальним розміром. Разом з позовними вимогами просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержує пенсію по ІІ групі інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів, 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII. Рішення про призначення пенсії по ІІ групі інвалідності з зазначених підстав прийнято Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 в справі № 380/605/20. Згідно з довідками Господарського суду Львівської області № 304 та № 305 від 05.12.2019 розмір грошового забезпечення судді Господарського суду Львівської області становить 97010,50 грн, з зазначеної суми сплачений єдиний соціальний внесок. Втім, розмір пенсії позивача обчислений в розмірі 60% від 62595,00 грн, тобто становить 37557,00 грн, та обмежений максимальним розміром - десятьма розмірами прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що становить 17690,00 грн, а з 01.07.2021 - 18540,00 грн. Протиправність дій відповідача щодо такого обчислення розміру пенсії позивач аргументує тим, що норма ст. 37 Закону України «Про державну службу» не містить обмеження в заробітку, з якого обчислюється пенсія, єдиною умовою є сплата єдиного соціального внеску. Таким чином, вважає, що пенсія повинна була б обчислюватись з заробітку 9710,50 грн. Також зазначає, що до 02.03.2015 ст. 37 Закону України «Про державну службу» не містила норми про обмеження пенсії державного службовця максимальним розміром та покликається на рішення Конституційного Суду України, згідно з якими пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду позивача переведено з 09.12.2019 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 та п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату згідно з довідками Господарського суду Львівської області № 304 та № 305 від 05.12.2019 із розрахунку 60% від середньомісячного заробітку (97010,50 грн по довідці, для розрахунку 62595,00 грн). Загальний розмір пенсії з 09.12.2019 становить 16380,00 грн в тому числі: 37557,00 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (62595,00 х 60%); 1638,00 грн - максимальний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01.07.2020 становить 17120,00 грн, з 01.12.2020 становить 17690,00 грн. Вказує на те, що згідно з Законом України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановлені законом, на яку нараховується єдиний внесок (з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 62595,00 грн (4173,00 х 15). Покликається на те, що оскільки пенсія позивачу призначена після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3688-VI, то підстави для виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром відсутні.

На спростування доводів відповідача позивач подав відповідь на відзив.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 04.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 24.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи з викликом сторін.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З 10.09.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 у справі №464/8261/17 Відділ з питань призначення та перерахунку пенсій № 6 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняв рішення від 13.04.2018 про призначення ОСОБА_1 з 26.07.2017 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі 380/605/20 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ на підставі заяви від 09.12.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з 09.12.2019 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату згідно довідок Господарського суду Львівської області №№304, 305 від 05.12.2019.

Відповідно до довідки № 304 від 05.12.2019, виданої Господарським судом Львівської області, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, заробітна плата судді ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 становила 92 208,00 грн (посадовий оклад - 57630,00 грн, надбавка за вислугу років (60%) - 34 578,00 грн). У вказаній довідці зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до довідки № 305 від 05.12.2019, виданої Господарським судом Львівської області, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, середні розміри надбавок, премій та інших виплати за листопад 2019 року становили 4802,50 грн.

Згідно з довідкою про перерахунок пенсії загальний розмір пенсії позивача з 09.12.2019 становить 16380,00 грн, в тому числі: 37557,00 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (62595,00 х 60%); 1638,00 грн - максимальний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01.07.2020 становить 17120,00 грн, з 01.12.2020 становить 17690,00 грн.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо обмеження його заробітної плати до 62595,00 грн та обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, протиправними, звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи цей спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

10.12.2015 прийнято новий Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності з 01.05.2016.

У зв`язку з цим, відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон №889-VІІІ, втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон №889-VІІІ визначено таке:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною дев`ятою статті 37 Закону №3723-XII визначено пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Судами встановлено, що позивача з 09.12.2019 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі 380/605/20 переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, у розмірі 60% заробітної плати.

При цьому відповідач заробітну плату позивача для обчислення пенсії врахував в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (62595,00 грн) та обмежив виплату пенсії позивача максимальним розміром (з 01.07.2020 - 17120,00 грн, з 01.12.2020 - 17690,00 грн), з чим не погоджується позивач.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача в контексті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI).

За правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма знайшла своє відображення у статті 37 Закону № 3723-ХІІ, відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, вказана норма встановлює певні обмеження для осіб, які отримують пенсію, призначену за нормами Закону № 3723-ХІІ, а саме - до 31 грудня 2017 розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн., а після цієї дати - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Норми ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в установленому законом порядку неконституційними не визнавалися, є чинними, діяли на момент призначення позивачу пенсії, а, отже підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 592/13260/17 та у силу ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Посилання позивача на висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року у справі №4-рп/2016, суд вважає необґрунтованими, оскільки дане рішення стосувалося права на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке регулюється нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII.

З огляду на викладене, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІ з обмеженням заробітної плати до 62595,00 грн та зобов`язання відповідача обчислити та виплачувати позивачу пенсію по 2 групі інвалідності, призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІ в розмірі 60% від середньої заробітної плати судді Господарського суду Львівської області 97010,50 грн, яка встановлена згідно з довідками Господарського суду Львівської області № 304 та № 305 від 05.12.2019, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено «Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб», відповідно до п. 1 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до довідки № 304 від 05.12.2019, виданої Господарським судом Львівської області, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, заробітна плата судді ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 становила 92 208,00 грн (посадовий оклад - 57630,00 грн, надбавка за вислугу років (60%) - 34 578,00 грн).

Відповідач при обчисленні розміру пенсії позивачу застосував максимальну величину бази нарахування єдиного внеску визначеного Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

У 2019 році максимальна величина бази нарахування єдиного внеску становила 62595, 00 (4173 грн х 15) грн.

Враховуючи, що розмір заробітної плати, яке враховується для перерахунку пенсії позивача (92 208,00 грн) при здійсненні перерахунку його пенсії станом на 01.12.2019 перевищував максимальну величину бази нарахування єдиного внеску, то відповідач для обчислення пенсії позивача правомірно врахував заробітну плату позивача у розмірі 62595,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування, відповідач правомірності своїх дій в контексті спірних правовідносин не довів. Натомість, факт наявності у позивачки порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Суддя Сидор Н.Т.