Справа № 160/846/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2022 року Справа № 160/846/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луніної О.С., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до стажу судді період її роботи виконуючою обов`язки народного судді Павлоградського міського народного суду з 07.08.1979 по 30.03.1980, обчислити її стаж роботи суддею, що становить 31 рік 4 місяці 25 днів, та обчислити її щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 72% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в непроведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з 04.12.2018 по 31.12.2018 у розмірі 90% із суддівської винагороди, яка складає 46 252,50 грн. відповідно до довідки № Б-с-1401 від 26.12.2018, та в непроведенні позивачу такого ж перерахунку з 01.01.2019 по 31.01.2019 у розмірі 90 % із суддівської винагороди, яка складає 50 436,25 грн відповідно до довідки № Б-с-67 від 15.01.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 по 31.12.2018 у розмірі 90% із суддівської винагороди, яка складає 46 252,50 грн. відповідно до довідки Б-с-1401 від 26.12.2018, та такий же перерахунок з 01.01.2019 по 31.01.2019 у розмірі 90% із суддівської винагороди, яка складає 50 436,25 грн. відповідно до довідки № Б-с-67 від 15.01.2019 без обмеження його граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Після звільнення позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У грудні 2018 року позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018, надавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1401 від 26.12.2018 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018. Відповідь на звернення позивач не отримала, але щомісячне довічне грошове утримання виплачено у тому ж самому розмірі. У січні 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 згідно з довідкою ТУ ДСА України у Дніпропетровській області № Б-с-67 від 15.01.2019, що було зроблено відповідачем, але з порушенням чинного законодавства за періоди з 01.01.2018 31.12.2018 та 01.01.2019 31.12.2019 окремо. Замість проведення перерахунку з 04.12.2018 (з дати ухвалення рішення Конституційного Суду України) провів його з 01.01.2019, а замість проведення перерахунку з 01.01.2019 у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму з 01.01.2019 провів його лише з 01.02.2019. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА не з дати виникнення такого права, а з наступного місяця, позивач звернулась до суду. Крім того, позивач вважає порушеним своє право в частині обчислення стажу та розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.02.2020. Позивач звільнена з посади судді 31.12.2010, тому, вважає, що на неї розповсюджуються вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010. На день звільнення стаж роботи суддею складав 31 рік 4 місяці 25 днів, що підтверджено трудовою книжкою та розрахунком стажу роботи, наданим Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Однак відповідач зарахував до стажу роботи позивача 30 років 9 місяців 2 дні, що підтверджується витягом з електронної пенсійної справи від 31.03.2021. 28.05.2021 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про зарахування стажу роботи суддею з 07.08.1979 та перерахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням стажу 31 рік 4 місяці 25 днів, у розмірі 72% суддівської винагороди, однак позивачу відмовлено у такому перерахунку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 року, відкрито провадження у справі № 160/846/22 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Під час призначення довічного грошового утримання ОСОБА_1 було визначено 90 % від грошового забезпечення.
До розрахунку стажу роботи судді, який дає право на отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 враховано:
- підсобний робітник Павлоградської комплексної геологічнорозвідувальної експедиції з 15.11.1966 по 03.02.1967 5 місяців 19 днів;
- секретар судового засідання нарсуду Павлоградського району з 06.02.1967 по 20.11.1972 5 років 9 місяців 14 днів;
- нотаріус Павлоградської нотаріальної контори з 20.11.1972 по 07.08.1979 6 років 8 місяців 18 днів;
- виконуюча обов`язки народного судді Павлоградського міського суду Дніпропетровської області з 07.08.1979 по 30.03.1980 7 місяців 23 дні;
- суддя Павлоградського міського суду Дніпропетровської області з 30.03.1980 по 23.03.2004 23 роки 11 місяців 25 днів;
- суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 23.03.2004 по 01.09.2009 5 років 5 місяців 9 днів;
- виконуюча обов`язки заступника голови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 01.09.2009 по 31.12.2010 1 рік 4 місяці.
Загальний стаж роботи станом на 31.12.2010 року становить 44 роки 4 місяці 18 днів.
З 20.02.2020 року під час розрахунку довічного грошового утримання позивача у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», орган Пенсійного фонду застосував 70% від грошового забезпечення судді, який працює на відповідній посаді.
Під час розрахунку відсотку довічного грошового утримання позивача, до стажу судді відповідачем не зараховано період роботи позивача на посаді виконуючого обов`язки народного судді Павлоградського міського народного суду з 07.08.1979 по 30.03.1980 року.
У грудні 2018 року позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018, надавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1401 від 26.12.2018 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018.
У січні 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 згідно з довідкою ТУ ДСА України у Дніпропетровській області № Б-с-67 від 15.01.2019.
Перерахунок розміру довічного грошового утримання позивача здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.01.2018 31.12.2018 та 01.01.2019 31.12.2019.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку відсотку грошового забезпечення та порушення строків здійснення перерахунку грошового забезпечення, звернулась до суду з позовною заявою.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI (в редакції, чинній на час призначення позивачу довічного грошового утримання) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;
2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (чинний на час проведення перерахунку довічного грошового утримання) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Відповідно до абзацу 4 п. 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 1402-VIII за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу роботи виконуючого обов`язки судді, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивачка виконувала обов`язки народного судді Павлоградського міського народного суду з 07.08.1979 по 30.03.1980 роки.
У постанові від 09.11.2018 у справі № 607/8146/17 Верховний Суд зробив висновок, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Аналогічний висновок зазначений у постанові від 20.04.2021 (справа №344/5707/19), де в п.39 постанови Верховний Суд зауважив, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним і застосовується як для прийняття рішення про відставку так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
У рішенні Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №9901/805/18, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019, при розгляді питання про право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку, зокрема, часу виконання обов`язків судді перед обранням на посаду судді, Верховний Суд у п.45 даного рішення зазначив, що позивач на час подання заяви про відставку «мала 15 років 9 місяців 8 днів стажу роботи на посаді судді та 3 місяці 24 дні стажу роботи на посаді виконувачем обов`язки народного судді, що загалом становить 16 років 1 місяць 2 дні». Тобто Верховний Суд визнав, що час виконання обов`язків судді є стажем роботи на посаді судді, що дає право на відставку і на довічне утримання судді у відставці.
У даній справі Верховний Суд відмовив у позові з тих підстав, що і при зарахуванні всього стажу, який дає право на відставку, у позивача такого стажу було менше ніж 20 років в цілому, і тому рішення ВРП про відмову позивачу у звільненні у відставку було правомірним. Але висновок Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду у даній справі в тій частині, що стаж на посаді виконувача обов`язків судді визнається стажем роботи на посаді судді, який дає право на відставку і на довічне утримання суді у відставці, - береться до уваги при розгляді даної справи при вирішенні питання в частині позовних вимог про зарахування періоду виконання обов`язків судді до стажу роботи на посаді судді згідно п.1 ч.1 ст.137 Закону №1402-VIII.
Таким чином, виконання позивачкою обов`язків народного судді Павлоградського міського народного суду з 07.08.1979 по 30.03.1980 роки загальним строком 7 місяців 23 дні - підтверджено і така робота відноситься до стажу роботи на посаді судді згідно Закону №1402-VIII.
Згідно із ч. 3 ст. 137 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Отже, загальний стаж ОСОБА_1 на посаді судді складає 31 рік 4 місяці 25 днів та розмір відсотку щомісячного грошового утримання у відповідності до Закону № 1402-VIII 72% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
За викладених обставин, позовні вимоги в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивача в розмірі 72% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020 року, підлягають задоволенню.
Щодо зобов`язання здійснити перерахунок суддівської винагороди за періоди з 01.01.2018 31.12.2018 та 01.01.2019 31.12.2019, суд зазначає наступне.
Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 року № 3-1 (у редакції постанови управління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) (далі Порядок № 3-1).
Відповідно до п. 1-4 розділу ІІ Порядку № 3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.
У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.
Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок, а закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 04.12.2018 № 11-р/2018 щодо неконституційності окремих положень частини 3 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» в частині визначення розміру суддівської винагороди, ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернулась до відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018, надавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1401 від 26.12.2018 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018.
За вказаною заявою відповідачем проведено перерахунок довічного грошового у тримання позивача за періоди з 01.01.2019.
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 згідно з довідкою ТУ ДСА України у Дніпропетровській області № Б-с-67 від 15.01.2019.
За вказаною заявою відповідачем проведено перерахунок довічного грошового у тримання позивача за періоди з 01.02.2019 року.
Враховуючи, що приписами п. 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 встановлено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок, то дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 року є протиправними, а позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок суддівської винагороди з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 у відповідності до наданих довідок підлягають задоволенню
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає стягненню на користь позивача 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді період її роботи виконуючою обов`язки народного судді Павлоградського міського народного суду з 07.08.1979 по 30.03.1980, обчислити її стаж роботи суддею, що становить 31 рік 4 місяці 25 днів, та обчислити її щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 72% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 04.12.2018 по 31.12.2018 у розмірі 90% із суддівської винагороди, яка складає 46 252,50 грн. відповідно до довідки № Б-с-1401 від 26.12.2018, та відмови в проведенні ОСОБА_1 такого ж перерахунку з 01.01.2019 по 31.01.2019 у розмірі 90 % із суддівської винагороди, яка складає 50 436,25 грн відповідно до довідки № Б-с-67 від 15.01.2019.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна