Справа № 500/305/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/305/19 пров. № А/857/19035/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року (суддя Баранюк А.З., ухвалене в м. Тернополі о 14:00, повний текст складено 09.09.2021) у справі № 500/305/19 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика Тернопільська» до Головного управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправним таскасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 року Приватне акціонерне товариство "Птахофабрика Тернопільська" (далі - позивач, ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська") звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № , податкову вимогу № 1356-54 від 18 січня 2019 року, рішення про опис майна у податкову заставу № 194/10-5/19-00-54-09/1447 від 21 січня 2019 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 500/305/19 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов приватного акціонерного підприємства Птахофабрика Тернопільська до Головного управління Державної фіскальної служби Тернопільської області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби Тернопільської області № від 12.12.2018 року, на підставі якого, ПрАТ Птахофабрика Тернопільська, збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1301643 грн та донараховано штрафну санкцію у сумі 650821,5 грн.

Визнано протиправним і скасовано податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби Тернопільської області № 1356-54 від 18.01.2019 року.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби Тернопільської області про опис майна у податкову заставу № 184/10-5/19-00-54-09/1447 від 21.01.2019 року.

Постановою Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №500/305/19 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Тернопільській області, задоволено частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №500/305/19 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн, а також в частині визнання протиправними та скасування податкової вимоги № 1356-54 від 18 січня 2019 року та рішення про опис майна у податкову заставу № 194/10-5/19-00-54-09/1447 від 21 січня 2019 року.

Справу №500/305/19 у вказаній частині направлено на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

В іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №500/305/19 залишено без змін.

Підставою для скасування слугувало те, що судами не додержано норм процесуального законодавства для з`ясування усіх фактичних обставин справи, що мають значення для її вирішення.

Так, Верховний Суд вказав, що винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № обумовлене допущеними позивачем, на переконання ГУ ДФС, порушеннями при формуванні податкового кредиту, а саме:

1) відсутність реального постачання макухи соняшникової від ТОВ "Новація Грін" (на суму ПДВ 176014 грн), ТОВ "Агро-Санінвест" (на суму ПДВ 686184 грн), ТОВ "Вайзен-Ц" (на суму ПДВ 284611 грн);

2) повторне включення до складу податкового кредиту з ПДВ у податкової декларації за лютий 2018 року суми 173903 грн.

Проте, вирішуючи питання про обґрунтованість включення позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ у податковій декларації за лютий 2018 року суми 173903 грн, суди застосували формальний підхід до вирішення справи в цій частині.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного підприємства "Птахофабрика Тернопільська" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби Тернопільської області витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 6864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень 84 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ДПС в Тернопільській області подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з викладених у ній підстав, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесульного права, на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовувідмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що позивач двічі (повторно) використав податковий кредит у розмірі 173903 грн., а докази щодо надання будь-яких консультацій позивачу Головним управлінням ДПС у Тернопільській області суду не надавалися. Апелянт зазначає, що податкове законодавство не ставило в залежність застосування фінансових санкцій за порушення податкового законодавства платником податків від наявності його вини, наявним має бути сам факт порушення податкового законодавства (до 01.01.2021 року).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджуються з доводами апелянта, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи судом відхилене, оскільки ним подано відзив на апеляційну скаргу в якому чітко викладено позицію відносно апеляційної скарги та позивача, окрім цього повісткою було повідомлено, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України його неявка, у випадку належного повідомлення про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 24.03.2022р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Птахофабрика Тернопільська" зареєстровано Тернопільською районною державною адміністрацією 15.05.1997 року за №1000564, 03.03.2016 взято на податковий облік в органах державної податкової служби, є платником податку на додану вартість.

Посадовими особами ГУ ДПС проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" податкового валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2018 року, за результатами якої складено акт № 2521/19-00/14-01/03369177 від 30 листопада 2018 року.

Зокрема, перевіркою встановлено, ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" повторно збільшила податковий кредит з ПДВ на суму 173903 грн у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018 року. Відповідні коригування вже були проведені на основі поданого уточнюючого розрахунку № від 26 лютого 2018 року "Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок" за січень 2018 року.

Відтак, на підставі акта перевірки ГУ ДПС в Тернопільській області 12 грудня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 1301643 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 650821,50 грн.

Також, 18 січня 2019 року ГУ ДПС в Тернопільській області винесено податкову вимогу № 1356-54 на суму податкового боргу 2117655,44 грн. та 21 січня 2019 року прийнято рішення № 194/10-5/19-00-54-09/1447 про опис майна ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" в податкову заставу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, предметом розгляду у даних спірних правовідносинах є податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн.

Колегія суддів зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до ст.190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування (п.198.6 ст.198 ПК України).

Відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200'1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (п. 50.1 ПК України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, форма уточнюючого розрахунку, порядок його подання та заповнення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за № 159/28289 (далі - Порядок № 21).

Відповідно до пунктів 2-6, 8 розділу VI Порядку №21, у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно звітної податкової декларації з ПДВ за листопад 2017 року позивач нарахував собі 4606124, 00 грн податкового кредиту та 5689118,00 грн податкових зобов`язань внаслідок чого зобов`язаний був сплатити 1082994,00 грн ПДВ.

Разом з тим, станом на 27.12.2017 року позивач повністю виконав свої зобов`язання зі сплати вказаної суми ПДВ за листопад 2017 р (15.12.2017 сплачено до бюджету 570000,00 грн, 27.12.2017 сплачено до бюджету 512994,00 грн).

Як вірно встановлено судом першої інстанці, станом на 15.01.2018, позивачем сплачено ПДВ за грудень 2017 у сумі 3710000,00 грн (28.12.2017 сплачено до бюджету 500000,00 грн, 29.12.2017 сплачено до бюджету 200000,00 грн і 1360000,00 грн, 15.01.2018 сплачено до бюджету 50000,00 грн і 1600000,00 грн).

Згідно звітної податкової декларації з ПДВ за грудень 2017 ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» нарахувало собі 2632473,00 грн податкового кредиту та 6879445,00 грн податкових зобов`язань. Внаслідок чого позивач зобов`язаний був сплатити 4246972 грн ПДВ.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 19.01.2018 ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» було подано уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2017, яким збільшено розмір податкового кредиту на суму 173903,00 грн (рядок 21 уточненого розрахунку за березень 2017).

22.01.2018 з електронного рахунку ПДВ ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» було списано 173903,00 грн, у зв`язку із зменшенням податкового кредиту у листопаді 2017.

В подальшому, 29.01.2018, позивачем сплачено за грудень 2017 року 536972,00 грн ПДВ (173901,02 грн (-173903,00 грн + 1,98 грн переплата за попередні періоди, в якості перекриття списання 22.01.2018 173903,00 грн ПДВ за 11.2017 р), 363070,98 грн додалося до суми авансових платежів за грудень 2017 року.

Станом на 29.01.2018 позивачем сплачено за грудень 2017 року 4073070,98 грн ПДВ (залишилось несплаченим 173901,02 грн ПДВ за грудень 2017).

Також 30.01.2018 позивач сплатив 175000,00 грн (173901,02 грн ПДВ за грудень 2017 та 1098,98 грн ПДВ за січень 2018).

Відтак як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на 30.01.2018, ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» повністю виконала свої зобов`язання зі сплати ПДВ за грудень 2017 року у сумі 4246972 грн.

В подальшому, 15.02.2018 позивач сплатив 770000,00 грн ПДВ за січень 2018, в загальному станом на 15.02.2018 позивачем сплачено 771098,98 грн ПДВ за січень 2018 року.

Відповідно до звітної податкової декларації з ПДВ за січень 2018 року ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» нарахувала собі 3669048,00 грн податкового кредиту та 6239986,00 грн податкових зобов`язань, внаслідок чого зобов`язане було сплатити 2570938 грн ПДВ (без врахування податкового кредиту за березень 2017 р у сумі 173903,00 грн)

Позивач 26.02.2018 сплатив 1625938 грн ПДВ за січень 2018 року, загалом станом на 26.02.2018 позивачем сплачено 2397036,98 грн ПДВ за січень 2018.

Також, 26.02.2018 позивачем було подано уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2018. Так, ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» показала наявність невикористаного податкового кредиту за попередні періоди в сумі 173903 грн (який не внесено у рядок 16.1. звітної декларації за січень 2018, та відповідно не використано в розрахунку своїх зобов`язань за 01.2018).

Позивач 27.02.2018 сплатив 174000,00 грн ПДВ (173901,02 грн за січень 2018 року та 98,98 грн за лютий 2018 року).

Відтак, станом на 27.02.2018 ПАТ «Птахофабрика Тернопільська» повністю виконала свої зобов`язання зі сплати ПДВ за січень 2018 у сумі 2570938,00 грн.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в подальшому, у звітній податковій декларації за лютий 2018 (вперше в звітній податкові декларації з ПДВ) позивач показав в рядку 16.2 податковий кредит в сумі 173903,00 грн з попередніх податкових періодів (який ним не був використаний при розрахунках своїх податкових зобов`язань за всі попередні періоди) та використав (вперше) при розрахунку своїх податкових зобов`язань (включив в податковий кредит).

Також слід зазначити, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги висновок експерта від 27.04.2021 №96/101/21-22, згідно якого у разі невідображення суми податкового кредиту у розмірі 173903,00 грн у податковій декларації з ПДВ за лютий 2018 року, дана сума не могла би бути врахована у податковому кредиті. ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" проведено розрахунки з бюджетом по ПДВ за січень 2018 року відповідно до даних податкової декларації з ПДВ за січень 2018 року і платіжними дорученнями сплачено ПДВ у відповідній сумі 2570938,00 грн (платіжне доручення від 26.02.2018 №2290 на суму 1625938,00 грн, платіжне доручення від 15.02.2018 року №2210 на суму 770000,00 грн, платіжне доручення від 30.01.2018 року №2057 на суму 175000,00 грн).

За результатами дослідження представлених документів повторного, зайвого віднесення до податкового кредиту ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" суми 173903,00 грн податку на додану вартість за лютий 2018 року експертом не встановлено.

Відтак, експерт дійшов висновку, що висновки, зроблені в акті ГУ ДФС України в Тернопільській області №2521/19-00/14-01/03369177 від 31.11.2018 про повторне зайве включення ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" до податкового кредиту 173903,00 грн податку на додану вартість за лютий 2018 внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 173903,00 грн за лютий 2018 документально не підтверджуються.

Відповідно до п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.112.1-112.3 та п.112.7 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено, що в діях позивача наявна вина, напроти помилка допущена при заповненні декларації з податку на додану вартість не призвела до зменшення податкових зобов`язань ПрАТ "Тернопільська птахофабрика", а "Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок" за січень 2018 року №, у якому, у рядку 16.2 "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків" відображено суму податкового кредиту у розмірі 173903,00 грн подано за наслідками консультації з податковим інспектором.

Таким чином негативних наслідків, у даному випадку, не настало, тому відповідно, відсутня вина платника податків ПАТ "Тернопільська птахофабрика".

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в податкового органу були відсутні підстави для донарахування Приватному акціонерному підприємству Птахофабрика Тернопільська податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн, а тому податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № у цій частині є протиправним та підставно скасоване судом першої інстанції.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі № 500/305/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 04.04.2022