Справа № 260/7883/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2022 року м. Ужгород№ 260/7883/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, якою просив призначити йому пенсію за вислугу років у зв`язку з досягненням 55 річного віку, з яких більше 20 років працював на посаді помічника складача поїздів та більше 10 років на посаді складача поїздів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 від 29.11.2021 року про відмову у призначенні пенсії позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років. Позивач вважає, що у спірних періодах займав посади, які відповідно до законодавства України надають права для призначення пенсії за вислугу років, відтак у відповідача не було підстав для відмови у призначенні такої.

24 грудня 2021 року ухвалою ЗОАС було відкрито спрощене позовне провадження. Дану ухвалу позивач отримав поштою 03.01.22 року, а відповідач в його електронний кабінет 21.12.21 року.

18 січня 2022 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що пенсія за вислугу років призначається після досягнення 55 років за наявності необхідного стажу та при звільненні з роботи , що визначає право на призначення пенсії за вислугу років. Згідно Постанови КМУ №583 від 12.10.1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного» списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті посада помічника складача поїзда не передбачена.

До відзиву відповідач додав Розрахунок стажу позивача та копію надіслання відзиву позивачу 17.01.22 року.

2. Обставини, встановлені судом.

Як вбачається з записів у трудовій книжки від 30.12.1987 року НОМЕР_1 , 29 березня 1988 року, ОСОБА_1 призначений на посаду помічника складача поїзда, а з 05.10.2009 року по теперішній час працює складачем поїздів.

Відповідно до архівної довідки «Про підтвердження стажу роботи» з 30.12.1987 року відповідно до Наказу №89 ОСОБА_1 прийнятий практикантом помічника складача поїздів, Наказом « 161-ос від 05.05.2003 року, ОСОБА_1 переведений помічником складача поїздів третього розряду станції Солотвино з 12.05.2003 року, Наказом №626-ос від 05.10.2009 року переведений помічником складача поїздів четвертого розряду станції Солотвино, та з 13.10.2014 року Наказом « 392-ос , переведений помічником складача поїздів четвертого розряду станції Королево.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 від 29.11.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.55 ЗУ Про пенсійне забезпечення , з тих підстав, що він не має необхідного пільгового стажу. А саме зазначено наступне:

- Вік заявника 56 років 11 днів.

- Страховий стаж особи становить 35 років 7 місяців 20 днів

- Спеціальний стаж особи становить 8 років 6 днів

Результати розгляду документів, доданих до заяви :

- за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди.

До спеціального стажу зараховано період роботи на посаді складача поїздів з 05.10.2009 року по 10.10.2017 відповідно до уточнюючої довідки від 05.01.2021 ДНК-5/02.

Списком професій і посад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 не передбачена посада помічника складача поїздів.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положенням статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Постановою КМ України № 583 від 12.10.1992 року затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років. Цим Списком передбачено, що право на призначення пенсії за вислугою років мають особи, які працювали на посаді складача поїздів, при цьому посада помічника складача поїздів відсутня в даному Списку.

У додатку до Класифікатора професій ДК 003:2005 Національного класифікатора професій , прийнятим наказом Держспоживстандатру України від 26.12.2005 №375, який розроблений на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.1993 №326, вказано, що він призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників, а також зазначено, що останніми можуть утворюватися та застосовуватися похідні слова до професій, за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду професії.

Тобто, назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови фактичного дотримання лаконічності викладення та якщо інше не передбачено у самому Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Згідно із роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років , відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

З цього убачається, що професії - складач поїздів, помічник складача поїздів відносяться до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, за якими в тому числі працював ОСОБА_1 та мають бути включені до його стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, передбаченої ст. 55 закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення , основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як встановлено судом, згідно записів у трудовій книжки від 30.12.1987 року НОМЕР_1 , 29 березня 1988 року, ОСОБА_1 призначений на посаду помічника складача поїзда, а з 05.10.2009 року по теперішній час складачем поїздів.

Робота складача поїздів відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" включена в перелік професій та посад, маючи право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою КМУ № 197 від 29.12.1993. Робота помічника складача поїздів згідно Наказу Міністерства соціального забезпечення № 197 від 29.12.1993 включена в перелік професій та посад робітників залізничного транспорту та метрополітенів, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року по справі №235/4148/17.

Отже, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №60 від 29.11.2021 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю в останнього спеціального стажу, що дає право на вказаний вид пенсійного забезпечення спростовані дослідженими судом доказами.

Пенсійним органом, при прийнятті оскаржуваного рішення протиправно не взято до уваги визначених у трудовій книжці даних щодо періодів роботи позивача та не наведено доводів щодо обґрунтованого неврахування таких даних, при цьому будь-які зауваження щодо правильності та дійсності записів у трудовій книжці не висловлено. При цьому, дослідженою трудовою книжкою та довідками наявними в матеріалах справи спростовано доводи відповідача, що позивач не мав необхідної вислуги та стажу необхідного для призначення пенсії за законом "Про пенсійне забезпечення", який застосовується в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тобто станом на 10.10.217 року мали вислугу років та необхідний стаж.

Таким чином, беручи до уваги те, що у судовому розгляді факт перебування позивача у трудових відносинах з 29.03.1988 року помічником складача поїздів, а з 05.10.2009 року по теперішній час складачем поїздів, що підтверджено належними та допустимими доказами, то позовна вимога щодо визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за вислугу років, відповідно до п. а ст.. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, то вказану вимогу суд розцінює як похідну від попередньої вимоги та вважає необхідним зазначити наступне.

Судом, була встановлена неправомірність дій відповідача, що полягала у не врахуванні пільгового стажу роботи позивача, з 29.03.1988 року помічником складача поїздів, а з 05.10.2009 року по теперішній час складачем поїздів, чим порушено право позивача, яке гарантоване Конституцією на пенсійне забезпечення.

Як вже зазначалося судом, що згідно положень статті 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно записів трудової книжки та наданих довідок, суд встановив наявний необхідний стаж роботи відповідно до якого позивач має право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Тому, беручи до уваги встановлені обставини справи , суд вважає підставними позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати періоди його роботи на посаді помічником складача поїздів до страхового стажу та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54 ) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Водночас суд не може перебирати на себе дискреційне повноваження субєкта владних повноважень , в даному випадку - пенсійного органу- щодо призначення пенсії, однак відповідач зобовязаний повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з врахуванням даного рішення суду.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді розтлумачили, що "дискреційні повноваження" означають повноваження, що залишає адміністративному органу деяку міру свободи що стосується рішення, яке буде прийнято, що дозволяє йому вибрати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке знаходить найбільш підходящим.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково, з врахуванням чого у відповідності до ст. 139 КАСУ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, м. Ужгород, пл. Народна,4 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області №60 від 29.11.2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (пл.Народна, буд.4, м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) врахувати у страховий стаж за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період його роботи на посаді помічником складача поїздів.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (пл.Народна, буд.4, м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) повторно розглянути заяву № 3955 від 26.11.2021 р. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн., 00 коп.) сплаченого судового збору.

6.В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова