Справа № 580/9926/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року справа № 580/9926/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні переведення позивача з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України №1058 на пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України №3723-ХІІ державного службовця;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію х 01.12.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в розмірі 60% заробітної плати, зазначеного в довідках №5 та №6;

- зобов`язати відповідача з 01.12.2021 здійснювати нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3753 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках №5 та №6;

- зобов`язати відповідача витребувати в Головного управління ДФС у Черкаській області довідку про розмір заробітної плати працівників, яка відповідає посаді позивача ГУ ДФС у Черкаській області по формі №5 та №6.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 16.09.2003 був звільнений з посади заступника начальника відділу місцевих, ресурсних і неподаткових платежів ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-Х11 (далі - Закон №3723-Х11) та у подальшому переведений на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1V (далі - Закон №1058-1V). Позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності другої групи, призначеної відповідно до Закону №1058-1V, на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11.

Посилаючись на п. 10, 12 розділу Х1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-V111(далі - Закон №889-V111), правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у зразковій справі №822/524/18 та наявність стажу державної служби 10 років вважає, що має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11 із заробітку працівника Головного управління ДФС у Черкаській області за посадою, яка відповідає посаді позивача згідно з довідкою по формі №5 та №6.

Відповідач у відзиві на позовну заву проти позову заперечив з тих підстав, що відповідно до п. 10, 12 Закону України №889-V111 право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11 мають особи, які на день набрання чинності Законом №889-V111 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, а також особи, які займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Також згідно з пунктом 3 Порядку призначення пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11 мають особи, якщо до набрання чинності Законом №889-V111 не призначалась пенсія по інвалідності відповідно до закону. Проте позивачу з 24.09.2003 вже була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11.

Крім того, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-V111) у позивача відсутній 10-річний стаж державної служби і він не займав посади, віднесеної до категорії державних службовців.

У зв`язку з проведенням перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-1V відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 установлено, що розмір пенсії по інвалідності позивача, обчислений відповідно до вказаного Закону, є більшим, ніж розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до ст. 37 Закону №3723-11, тому відбулось автоматичне переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-1V з 01.03.2019. Особи, яких переведено на пенсію на умовах Закону №1058-1V у будь-який час можуть звернутись до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію за нормами Закону №3723-Х11 із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Щодо перерахунку пенсії по інвалідності державних службовців, то такий перерахунок законодавчо не передбачений.

Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 26.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази, наявні у справі суд встановив такі фактичні обставини справи.

Згідно копії трудової книжки від 30.07.1978 позивача ОСОБА_1 16.09.2003 звільнено з посади старшого державного податкового ревізора -інспектора відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб ДПІ у м. Черкаси у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності.

Згідно листа Головного управління ПФУ в Черкаській області від 12.11.2021 №7995-8300/С02/8-2300/21 позивачу призначена пенсія по інвалідності 2групи відповідно до Закону №3723-Х11, загальний розмір якої станом на 28.02.2019 становив 2664,73 грн.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 27 років 2 місяці (стаж враховано до 16.09.2003) у т.ч. 9 років 3 місяці 24 дні - стаж державної служби, 1 рік 5 місяців 28 днів - військова служба.

Згідно пункту 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-1V, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 проведено перерахунок пенсії позивача та встановлено, що з 01.03.2019 розмір пенсії по інвалідності позивача, обчислений відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V, був більшим і складав 3459,36 грн, ніж розмір пенсії по інвалідності (2664,73 грн), обчислений відповідно до Закону №3723-Х11, у зв`язку з чим позивач був автоматично переведений на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V.

29.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723, обчисленої у розмірі 60% суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач листом від 12.11.2021 №7995-8300/С02/8-2300/21 надав відповідь, згідно з якою позивач як особа, якій була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11, а у подальшому переведений на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-1V, має право у будь-який час звернутись до структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, із заявою щодо переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-Х11; переведення буде здійснено за документами пенсійної справи, розмір пенсії становитиме 2664,73 грн.

Вважаючи, що має право на переведення на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11, обчисленої із суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Також частиною 9 ст. 37 Закону № 3723-XII було визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

01 травня 2016 року вступив у законну силу Закон № 889-VІІІ, статтею 90 якого передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-V111, який набув чинності з 01.10.2017, були внесені зміни до Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-1V шляхом доповнення пунктів такого змісту:

« 43. Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

« 47. Особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4 3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію / щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.»

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 20.02.2019 №124 «Про проведення індексації пенсій у 2019 році», якою затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №124).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що перерахунок пенсії особам, яким пенсію призначено зокрема відповідно до Закону України "Про державну службу", проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого, зокрема, відповідно до Закон України , "Про державну службу", проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Отже за змістом вказаних приписів починаючи з 01.05.2016 особам, яким призначена пенсія по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11, продовжувалась виплата пенсії по інвалідності, проте проводились перерахунки відповідно до пунктів 43, 47 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-1V і у разі, коли розмір пенсії по інвалідності, обчислений відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V, був більшим, ніж розмір пенсії по інвалідності, обчислений відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11, здійснювалось автоматичне переведення таких осіб на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V.

Судом встановлено, що відповідачу з 16.09.2003 була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11, розмір якої станом на 01.03.2019 складав 2664,73 грн.

Після проведення перерахунку відповідно до п. 8 Порядку №124 встановлено, що з 01.03.2019 розмір пенсії по інвалідності позивача, обчислений відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V, був більшим і складав 3459,36 грн, ніж розмір пенсії по інвалідності (2664,73 грн), обчислений відповідно до Закону №3723-Х11, у зв`язку з чим позивач з вказаної дати був автоматично переведений на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 42 Закону №1058-1V.

Отже у разі незгоди позивача з таким переведенням він має право у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11, у розмірі 2664,73 грн, яку він отримував до такого переведення.

Водночас позивач вважає, що має право на переведення на пенсію по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11 із розрахунком пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

З цього приводу суд зазначає, що згідно пункту 1 частини 2 розділу Х11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-V111 визнано таким, що втратив чинність, Закон №3723-Х11, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років до 01.05.2016 незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Отже вказаними нормами передбачені гарантії державних службовців на призначення пенсій, в тому числі і пенсій по інвалідності, відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11, які звернулись за їх призначенням після 01.06.2016 року і мають стаж державної служби не менше 10 років та працювали на вказану дату на посадах державної служби, або мають стаж роботи на посадах державної служби 20 років до 01.06.2016 року і на вказану дату на посадах державної служби не працювали.

Вказані правові позиції висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі від 13 лютого 2019 року №822/524/18.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 звільнений з посади державного службовця 16.09.2003 року і з вказаної дати йому призначена пенсія по інвалідності 2 групи відповідно до Закону №3723-Х11. Стаж державної служби позивача становить 10 років; станом на 01.05.2016 позивач на посадах державної служби не працював.

Отже позивач у будь-якому разі не має права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

Крім цього, станом на 01.05.2016 позивач отримував пенсію по інвалідності, призначену згідно ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11, тому відповідно до приписів вказаної статті та п. 47 розділу Х1 Закону №1058-1V така пенсія може бути лише поновлена.

Також згідно з пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-Х11 мають особи, якщо до набрання чинності Законом №889-V111 не призначалась пенсія по інвалідності відповідно до закону.

Щодо переведення на пенсію по інвалідності згідно ч. 9 ст. 37 Закону №3723-Х11 у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, то таке переведення фактично є перерахунком розміру пенсії із розміру заробітної плати державного службовця на час звернення пенсіонера із заявою до органу Пенсійного фонду України про переведення.

Проте такий перерахунок діючим законодавством не передбачений.

Так, порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців були передбачені статтею 371 Закону №3723-Х11, яка з 01.05.2016 втратила чинність, а з 01.10.2017 здійснюється перерахунок пенсій державних службовців відповідно до пунктів 43 , 47 Розділу Х1 Закону №1058-1V у зв`язку з індексацією пенсій.

Надавши оцінку обставинам справи та нормам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, тому підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО