Справа № 160/3252/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2022 року Справа № 160/3252/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення з 01 березня 2021 року виплати пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити з 01 березня 2021 року виплату пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату усієї заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером та у зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в його населеному пункті він був змушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до міста Кривий Ріг, де стала на облік як внутрішньо переміщена особа. З 01.08.2014 пенсійну справу позивача було взято на облік територіальним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та поновлено виплату пенсії. Однак 01.03.2021 року відповідачем було припинено виплату пенсії. У зв`язку з цим позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення випалти пенсії. 24 листопада 2021 року Відповідач надав відповідь за вих. № 0400-010304-8/154031 в якому зазначав про те, що дійсно з 01 березня 2021 року виплата пенсії Позивача була припинена на підставі положень п. 16 Постанови КМУ № 1596 від 30.08.1999р. зважаючи на те, що в січні та лютому 2021 року від AT «Ощадбанк» до ТУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що позивач не одержує зі свого поточного рахунку свою пенсію більше як один рік, а із заявою щодо продовження виплат не зверталася. Позивач вважає такі дії Відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству.
Ухвалою суду від 14.02.2022 року дану справу прийнято до провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні); звільнено позивача від сплати судового збору.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
04.03.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, 14.10.2014 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) із заявою про переведення виплати пенсії з м. Торез до м. Кривий Ріг. До заяви було надано довідку від 25.11.2014 №515 про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. З 01.08.2014 пенсійну справу позивача було взято на облік територіальним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та поновлено виплату пенсії. Відповідно до встановленого порядку пенсія позивачці виплачувалась через банківську установу АТ "Ощадбанк".
Так, документально встановлено, що на виконання вимог п. 16 Порядку №1596, банківською установою АТ "Ощадбанк" надано в січні 2021 року та в лютому 2021 року списки осіб, кошти яких не одержуються з поточного рахунка більш як один рік. В переліку вказаних списків було зазначено прізвище позивача " ОСОБА_1 ". За таких обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено лист від 12.02.2021 №811705 на адресу, яка зазначена у пенсійній справі позивача із проханням надати відповідну заяву та документи для здійснення подальшого зарахування пенсійних виплат на банківську установу. Позивач не звернулась до територіального органу Пенсійного фонду не звернулась та не надала відповідну заяву на виконання вимог п. 16 Порядку №1596, у зв`язку з чим виплату пенсії позивачу було припинено з 01.03.2021. Отже, з наведеного вбачається та не спростовується позивачем, що нею протягом тривалого терміну більше року не здійснено зняття пенсійних виплат, про що уповноваженим банком повідомлено орган Пенсійного фонду. В свою чергу, управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке здійснює свою діяльність виключно в межах, визначених законом та нормативно-правовими актами, у зв`язку з неподанням позивачем заяви про поновлення виплати пенсії, припинило зарахування пенсійних виплат позивача на рахунок у банківській установі.
У зв`язку з тим, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, переведення виплати пенсії на поштове відділення за місцем проживання позивача, неможливо, оскільки положенням п. 6 Порядку №1596 та п. 1 Постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" визначено, що виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства "Державний ощадний банк". Таким чином, твердження позивача про недотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Порядку №1596 є необгрунтованим.
Не може бути підставою для поновлення виплати пенсії позивачу той факт, що вона "взимку 2020 року, повернувшись до свого зареєстрованого місця проживання в тимчасово окупованому місті Торез Донецької області втратила можливість вільно повернутися через лінію розмежування та повернутися до м. Кривий Ріг" через запровадження жорстких карантинних заходів. Так, Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 були запроваджені заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS CoV-2/ При цьому, жорсткі обмежувальні карантинні заходи діяли в період з березня по червень 2020 року, а в подальшому, діяли заходи адаптивного карантину, в період якого дозволений вільне переміщення громадян територією держави та за її межі. На підставі вищезазначеного просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, про що свідчить копія його пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого Пенсійним фондом України від 08.02.2005 року.
До своєї заяви позивач додавала довідку № 515 від 25 листопада 2014 року про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Оригінал та копії зазначеної довідки у Позивача відсутні, але її копія була долучена до пенсійної справи останньої.
Відповідачем пенсійну справу позивача було взято на облік з дати припинення пенсійних виплат на тимчасово окупованих територіях, тобто з 01 серпня 2014 року та поновлено виплату пенсії.
Позивач отримувала пенсійні виплати лише через свій уповноважений банк, яким є AT «Ощадбанк», який проводить для внутрішньо переміщених осіб емісію платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Дія таких платіжних карток установлюється на строк до 3-х років.
В грудні 2019 року строк дії платіжної картки-пенсійного посвідчення позивача закінчився і тому в січні 2020 року AT «Ощадбанк» здійснив емісію (перевипуск) нової платіжної картки позивача, яку вона через запроваджені карантинні заходи не мала змоги отримати у своєму відділенні AT «Ощадбанк», бо повернувшись взимку 2020 року до свого зареєстрованого місця проживання в тимчасово окупованому місті Торез Донецької області втратила можливість вільно пересуватися через лінію розмежування та повернутися до м. Кривий Ріг.
З 01 березня 2021 року відповідачем виплата пенсії були припинена, на підставі цього позивач звернулася до відповідача про поновлення виплати пенсії.
24 листопада 2021 року відповідач надав лист № 0400-010304-8/154031 в якому зазначав про те, що дійсно з 01 березня 2021 року виплата пенсії позивача була припинена на підставі положень п. 16 Постанови КМУ № 1596 від 30.08.1999р. зважаючи на те, що в січні та лютому 2021 року від AT «Ощадбанк» до ТУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що позивач не одержує зі свого поточного рахунку свою пенсію більше як один рік, а із заявою щодо продовження виплат не зверталася.
Позивач вважає такі дії Відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству.
Про припинення виплати пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не повідомлялося позивачу
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частиною першою статті 4 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 Закону № 1058-IV , згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 662) (далі - Порядок № 1596) визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1596 якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.
У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) Кабінет Міністрів України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.
Частиною другою статті 20 Закону № 1706-VII визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.
Преамбулою Закону № 1058-IV визначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
При цьому згідно з преамбулою Закону № 1706-VII цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Статтею 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.
Разом з цим, суд зазначає, що умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним», установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитись публічним акціонерним товариством «Укрпошта» з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб; для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.
Згідно з пункту 6 Порядку № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.
Пунктами 9 - 11 вказаної Постанови визначено, що між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку. Одержувачі, крім внутрішньо переміщених осіб, можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку згідно з пунктом 10 цього Порядку.
Оскільки позивач є внутрішньо переміщеною особою, який змінив місце проживання, на нього поширюються вимоги щодо відкриття рахунку в уповноваженому банку ПАТ «Ощадбанк».
Суд звертає увагу, що метою визначення виплати пенсій внутрішньо-переміщеним особам виключно через рахунки в ПАТ «Державний ощадний банк України» є збереження коштів соціально незахищених осіб, які перебувають на обліку як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення; забезпечення виплати пенсійних і соціальних допомог; недопущення застосування шахрайських схем і протиправних дій під час здійснення таких виплат.
Порядок припинення та поновлення виплати пенсії визначений нормами статті 49 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з положеннями частини першої зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ, визначений частиною першою статті 49 Закону №1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.
Суд звертає увагу, що позивачу призупинено виплату пенсії з 01 березня 2021 року у зв`язку з неотриманням пенсіонером пенсії протягом 12 місяців.
В контексті викладеного, суд вважає, що відповідачем правомірно вчинено дії про призупинення виплати пенсії з 01 березня 2021 року, оскільки пунктом 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач не отримував пенсію продовж 12 місяців і саме вказана обставина стала підставою для припинення виплати пенсії суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо призупинення виплати позивачу пенсії.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з березня 2021 року з виплатою усієї суми заборгованості, суд зазначає наступне.
Питання щодо поновлення виплат, зупиненних на пілставі ст. 49 Закону № 1058, врегульовані ч. 2 ст. 49 Закону № 1058, а саме: поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Судом встановлено, що відповідачем припинено й нарахування пенсії з 01.03.2021р. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що норми статті 49 Закону № 1058-IV визначають підстави припинення саме виплати пенсії, а не її нарахування.
Зважаючи на обставини справи належним способом захисту порушеного права в даному випадку є зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії з 01.03.2021 року та виплатити позивачу усю заборгованість.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є правомірними.
З урахуванням викладеного, оскільки позивач більше року не отримував призначену пенсію, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно припинив виплату пенсії позивачу, оскільки пунктом 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити з 01.03.2021 року виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснити виплату усієї заборгованості.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін