Справа № 340/7240/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7240/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кропивницькому адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кіровоградська обласна профспілкова організація атестованих працівників ОВС України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №1313 від 09.09.2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області", яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №384 о/с від 14.09.2021 року про звільнення його зі служби в поліції;

- поновити його на службі в поліції на посаді начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління НП в Кіровоградській області;

- стягнути з Головного управління НП в Кіровоградській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що спірні накази винесено неправомірно, оскільки ним не було допущено дисциплінарного проступку, тому його звільнення зі служби в поліції є безпідставним і незаконним.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зауважив, що за результатами проведеного розслідування дисциплінарною комісією підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні позивачем Присяги працівника поліції (ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію"), п. п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 68 Конституції України, ч. 1 ст. 22 та ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 2, ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), п. п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. п. 1, 2, 5 розд. ІІ «Правил етичної поведінки поліцейських», ч. 6 розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, п. 2.4.5 ч. 2 «Положення організації здійснення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів та відділень поліції ГУ НП в області», п. 1.2 та 1.8 функціональних обов`язків. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (т. 1, а.с. 85-92).

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив та просив задовольнити позов (т. 1, а.с. 237-240).

Представник відповідача подав заперечення на вказану відповідь на відзив (т.2,а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 17.11.2021 року.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року закрито підготовче провадження в справі.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року витребувано додаткові докази в справі від Кіровського районного суду м. Кіровограда.

15.02.2022 року на адресу суду надійшла інформація про неможливість надати запитувані докази.

У судовому засіданні 01.02.2022 року представники сторін, на питання суду, не заперечували проти подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. На підставі усної ухвали суду, занесеної до журналу судового засідання 01.02.2022 року, суд, на стадії дослідження письмових доказів, перейшов у письмове провадження.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 09.08.1999 року по 06.11.2015 року. З 07.11.2015 року проходив службу в Національній поліції України.

09.09.2021 року наказом начальника ГУ НП в Кіровоградській області №1313 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Кропивницького районного управління поліції ГУ НП в Кіровоградській області" до начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Кропивницького районного управління ГУ НП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1, а.с. 19).

14.09.2021 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №384 о/с "По особовому складу", майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, з 14 вересня 2021 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (т. 1, а.с. 22).

Підстава для звільнення: подання до звільнення, наказ ГУНП в Кіровоградській області від 09.09.2021 року за №1313, довідка Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 13.09.2021 року №13744/111-2021, довідка УЛМТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 10.09.2021 року №112.

Правовою підставою для видання оскаржуваних наказів, слугував висновок службового розслідування, яким встановлено порушення службової дисципліни, що виразилось у не відмові від пропозиції надання неправомірної вигоди, не повідомленні про пропозиції надання неправомірної вигоди, не залученні свідків вказаної пропозиції, не повідомленні про пропозицію надання неправомірної вигоди керівництва, не проставленні 28.06.2021 та 10.07.2021 у графі 7 «Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області» інформації про вжиті стосовно ОСОБА_2 заходи, не здійсненні документування показань останнього та не пропонування йому надати з даного приводу пояснення, не надання підлеглому ОСОБА_3 вказівок щодо документування показань ОСОБА_2 та не долучені з даного приводу будь - яких документів до кримінального провадження №0001435, не забезпечені швидкого, всебічного, повного та неупередженого його розслідування, дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, не забезпеченні реалізації у повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження, не повідомленні за скороченими номерами екстреного виклику поліції « 102» інформації про вчинення кримінального правопорушення, не реєстрації зазначеного звернення та не повідомлення будь-яким чином про дану подію найближчому органу поліції.

У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному, 29.10.2021 року начальником ГУНП в Кіровоградській області видано наказ №483о/с "По особовому складу", яким частково змінено наказ ГУНП в Кіровоградській області від 14.09.2021 року №384 о/с в частині дати звільнення майора поліції ОСОБА_1 з "14 вересня 2021 року" на "20 вересня 2021 року". Підстава: рапорт начальника ВПЗ ГУНП в Кіровоградській області від 25.10.2021 року, лист непрацездатності ДУ "ТМО МВС України по Кіровоградській області" від 10.09.2021 року №-1 (т.1,а.с.119).

Не погоджуючись з такими наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями частини першої та шостої статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби у Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 17 вищезгаданого Закону визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

В силу частини 1 статті 18 того ж Закону, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ст. 19 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 цього Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до абзаців 1, 5 та 11 пункту 1 Розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Пунктом 3 розділу ІV Правил №1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", цей Статут зобов`язує поліцейського, зокрема знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно із ст. 12 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту НПУ, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту НПУ, забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Частиною 7 ст. 15 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ, у разі потреби, за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту НПУ, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Дисциплінарного Статуту НПУ, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався «Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України», затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних" ), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку (пункт 5 розділу VI Інструкції).

Предметом спору в цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Із аналізу наведених вище норм слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі не дотримання службової дисципліни. Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування, призначеного начальником за фактом вчинення порушником проступку.

У свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування на підставі зібраних ними матеріалів та пояснень осіб, яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування стосовно позивача було те, що 05.07.2021 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі ТУ ДБР), розташованого у м. Миколаєві, внесено відомості до Єдиноного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 368 Кримінільного кодексу України, за фактом вимагання начальником відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції ОСОБА_1 та слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_3 неправомірної вигоди від громадянина Н., в рамках якого 11.07.2021 року позивачу оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) (т. 1, а.с. 154-157).

Так, судом встановлено, що 10.07.2021 року до ГУНП в Кіровоградській області надійшла інформація про те, що 10.07.2021 року о 13 год. 20 хвил. працівниками Управління Служби безпеки України (далі - УСБУ) в Кіровоградській області спільно з працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033, внесеного до ЄРДР 05.07.2021 за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 368 КК України, затримано, в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 та слідчого цього ж відділу капітана поліції ОСОБА_3 за вимагання та отримання неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США від мешканця м. Кропивницького ОСОБА_2 за закриття кримінального провадження №0001435, внесеного до ЄРДР 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 128 КК України щодо спричинення тілесних ушкоджень його сином - ОСОБА_4 цивільним особам та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

11.07.2021 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, за погодженням з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000033, розпочатому 05.07.2021 року.

Наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області від 12.07.2021 року №979 призначено службове розслідування за вказаними вище фактами.

Службовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021 року об 11 год. 36 хв. на спеціальну лінію « 102» надійшло повідомлення з Кіровоградської обласної лікарні про те, що того ж дня до лікувального закладу доставлено мешканця с. Зелене Кропивницького району - ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозгової травми (струсу головного мозку) та забійних ран потиличної ділянки голови.

16.06.2021 року слідчим відділом Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області відомості за вказаним вище фактом внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001435 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 128 КК України, а його проведення доручено слідчому ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 та здійсненого аналізу зібраних у ході службового розслідування матеріалів встановлено, що 26.06.2021 року на мобільний телефон ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2 та розповів про те, що 15.06.2021 року його син - ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження невідомому чоловікові. ОСОБА_2 просив ОСОБА_1 детальніше дізнатись про вказану подію, на що останній погодився та повідомив, що вказану інформацію з`ясує 28.06.2021 року. Водночас, під час перевірки даних ІТС "ІПНП України" встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 6 розд. ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", отримавши від ОСОБА_2 інформацію про вчинення кримінального правопорушення його сином, не повідомив про це за скороченим номером « 102», не зареєстрував зазначене звернення та не повідомив про дану подію до найближчого органу поліції.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи керівником слідчого ОСОБА_3 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001435, жодних заходів щодо виконання вимог ч. 1 ст. 97 КПК України не вжив, тобто не задокументував показання ОСОБА_2 , не запропонував йому надати з даного приводу пояснення, а також не надав ОСОБА_3 та не долучив будь які документи до зазначеного кримінального провадження. Також, на порушення вимог п. 1.2 та 1.8 своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_1 не забезпечив повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування у згаданому вище кримінальному провадженні та не надав вказівок ОСОБА_3 вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 ст. 97 КПК України задокументувати показання ОСОБА_2 , запропонувати йому надати з даного приводу пояснення та долучити будь-які документи до зазначеного кримінального провадження з приводу вказаної події.

ОСОБА_1 , усвідомлював те, що внаслідок наданих йому законом повноважень, він та ОСОБА_3 , який здійснював досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, уповноважені на вирішення питання щодо повідомлення особі про підозру, перекваліфікацію дій, а також закриття вказаного кримінального провадження. ОСОБА_1 вирішив збагатитися за рахунок отримання неправомірної вигоди від його знайомого ОСОБА_2 - за не вчинення в інтересах ОСОБА_4 дій з використанням службового становища щодо повідомлення особі про підозру у вказаному провадженні, а також за вчинення в інтересах ОСОБА_4 дій щодо закриття зазначеного кримінального провадження.

Службовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2021 року ОСОБА_1 дізнався від ОСОБА_3 всі деталі та обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та одержав відомості з медичних документів щодо лікування ОСОБА_5 , встановленого йому діагнозу.

28.06.2021 року ОСОБА_1 біля приміщення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області зустрівся з ОСОБА_2 та повідомив йому, що дійсно у слідчому відділі Кропивницького ГУП перебувають матеріали кримінального провадження №0001435. Також сказав, що найближчим часом зазначене кримінальне правопорушення буде перекваліфіковано на ст. 121 КК України, а також те, що його сину ОСОБА_4 можливо буде повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину. Серед іншого, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_2 надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, пообіцявши при цьому, що лише у разі надання вказаної суми грошових коштів ним та ОСОБА_3 не буде вчинено дії щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вказаному вище кримінальному провадженні, а також в подальшому ними буде вжито дії щодо закриття кримінального провадження.

Того ж дня о 11 год. 56 хв. ОСОБА_2 прибув до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області де біля приміщення підрозділу поліції зустрівся з ОСОБА_1 . Після чого, для отримання раніше обумовленої неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, останній запросив ОСОБА_2 до службового кабінету, що розташований на 4 поверсі підрозділу поліції. Водночас, під час перевірки відомостей, внесених до Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 2.4.5 ч. 2 «Положення з організації здійснення пропускного режиму до адміністративних будівель територіальних відділів та відділень поліції ГУНП в області», не здійснив запис до графи 7 вказаного журналу, що призвело до не внесення відомостей до вказаного вище журналу.

Вказане, на думку комісії, свідчить про те, що ОСОБА_1 , умисно укрив від обліку у журналі ОСОБА_2 щодо відвідування підрозділу поліції з метою унеможливлення встановити причину прибуття останнього до Кропивницького РУП та проведення із ним будь-яких бесід, дій.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 встановлено, що перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_1 , останній повідомив йому, щоб той поклав раніше обумовлену суму до шухляди робочого столу поліцейського, що ОСОБА_2 і зробив. Однак побачивши, що ОСОБА_2 поклав грошові кошти в сумі 3000 грн., ОСОБА_1 повідомив, що необхідно, надати кошти в сумі 3000 доларів США та зажадав від ОСОБА_2 забрати їх та вказав, що лише у разі надання 3000 доларів США, ним та ОСОБА_3 не буде вчинено дій щодо повідомлення підозри ОСОБА_4 , а також буде вжито заходи щодо закриття кримінального провадження №0001435.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жодних матеріалів до кримінального провадження №0001435 щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину не долучили, отриману від його батька інформацію не задокументували, будь-яких доручень на проведення слідчих дій у вказаному провадженні не надавали, чим не забезпечили швидке, всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження №0001435, тобто не виконали вимоги ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КПК України.

05.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів з письмовою заявою про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимагають від нього неправомірну вигоду за не притягнення його сина до кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим того ж дня внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033.

Аналізуючи зібрані матеріали службового розслідування встановлено, що 09.07.2021 року, близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 зустрівся з ОСОБА_2 біля приміщення магазину "Будмайдан".

У ході бесіди ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що не має грошових коштів в сумі 3000 доларів США, а лише 2000 доларів США на що поліцейський повторно повідомив останньому про необхідність надання їм неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США та наголосив на наслідках її ненадання.

Службовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2021 року близько 10 год. ОСОБА_1 повторно зустрівся з ОСОБА_2 біля приміщення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, де повідомив про необхідність надання неправомірної вигоди в розмірі 3000 доларів США.

Також встановлено, що 10.07.2021 р. близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 було вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які останній мав передати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вигляді неправомірної вигоди за не вчинення поліцейськими дій щодо повідомлення його синові ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

10.07.2021 року близько 13 год. 18 хв. ОСОБА_1 зустрівся з ОСОБА_2 біля приміщення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та провів останнього на 4 поверх адміністративної будівлі, що підтверджено наявними записами з камер відеоспостереження підрозділу поліції.

У подальшому, ОСОБА_1 запросив ОСОБА_2 до свого службового кабінету, повідомив йому про необхідність підрахувати вказані кошти. ОСОБА_2 поклав гроші до кипи паперу А4, наданого ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_1 дав ОСОБА_2 вказівку занести грошові кошти до приміщення вбиральні, яке розташоване поряд з його кабінетом, що останній і виконав.

У свою чергу, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , який знаходився поряд із вбиральнею про те, що необхідно забрати вказані грошові кошти. ОСОБА_1 , після отримання від ОСОБА_2 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, повідомив ОСОБА_2 , що ним буде вжито усіх заходів щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до записів з камери відеоспостереження встановлено, що о 13 год. 22 хв. (вказаний час не було синхронізовано із фактичним часом перебігу подій, запис відтворювався із запізненням на 1 годину) ОСОБА_2 , спільно з ОСОБА_1 вийшли з 4 поверху Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та попрямували на вихід з підрозділу поліції. О 13 год. 23 хв. ОСОБА_2 залишив підрозділ поліції.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 2.4.5 ч. 2 «Положення з організації здійснення пропускного режиму до адміністративних будівель» від 20.07.2020 року №388 не здійснив запис до графи 7 Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, чим укрив від обліку у цьому журналі відвідування ОСОБА_2 підрозділу поліції, з метою унеможливлення встановлення причини перебування останнього в Кропивницькому РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Після передачі ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , останніх було затримано на 4 поверсі Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області працівниками 3 слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, та УСБУ в Кіровоградській області.

У порядку, визначеному ст.208 КПК України, 10.07.2021 року складено протокол затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

11.07.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.

Опитаний в ході проведення службового розслідування позивач заперечив всі викладені обставини, вказавши що події, які мали місце, є провокацією. Він заперечив факти вимагання та отримання неправомірної вигоди.

У судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що у нього в провадженні перебувала кримінальна справа стосовно сина ОСОБА_2 . На загальних нарадах, які проводилися систематично, обговорювали питання по кримінальним справам, які знаходилися у провадженні. Позивач не підходив з проханням стосовно сина ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 - заступник начальника Кропивницького районного управління - начальник слідчого відділу ГУ НП в Кіровоградській області, який зазначив, що ОСОБА_1 перед звільненням перебував на лікарняному, про що повідомляв керівництво.

Суд зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) поліцейськими законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Не дотримання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати службові обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання поліцейським своїх службових обов`язків. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання ним службових обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Суд зауважує, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням законної сили обвинувальним вироком суду. Тобто, наявність кримінального провадження, порушеного стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування не дотримання поліцейським службової дисципліни.

Статті 22, 24 Закону України "Про запобігання корупції" передбачають заборону особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Підпунктом 2.1. «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція №230), визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Суд враховує, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Аналіз змісту висновку службового розслідування, який став підставою для винесення спірних у цьому провадженні наказів, дозволяє дійти висновку, що результати цього службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, як наслідок, не дотримання позивачем службової дисципліни, що виразилось у не дотриманні позивачем принципів діяльності поліцейського та вчиненні ним дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, а тому відповідачем обґрунтовано та правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив представник відповідача, фактично підривають довіру до органів Національної поліції та їх авторитет, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У свою чергу, відсутність обвинувального вироку суду у кримінальній справі ніяким чином не свідчить про відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення ним службової дисципліни. Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами юридичної відповідальності особи.

За нормами ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

На підставі ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не є порушенням статті 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою чи таке провадження було закрите.

Такий підхід було застосовано Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 02.10.2018 у справі №9901/454/18 та від 26.03.2019 у справі №9901/544/18 та інш., а також Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах: від 26.07.2019 року, прийнятій у справі №815/5156/16; від 21 січня 2021 року, прийнятій у справі №826/4681/18; від 26 січня 2021 року, прийнятій у справі №806/3688/17; від 26 січня 2021 року, прийнятій у справі №2140/1342/18; від 29 січня 2021 року, прийнятій у справі №420/3023/19; від 03 лютого 2021 року, прийнятій у справі №822/1175/17; від 11 лютого 2021 року, прийнятій у справі №540/916/19; від 18 лютого 2021 року, прийнятій у справі №1.380.2019.000616; від 30 березня 2021 року, прийнятій у справі №824/1349/19-а; від 06 квітня 2021 року, прийнятій у справі №420/3659/19; від 14 квітня 2021 року, прийнятій у справі №320/3085/20; від 19 квітня 2021 року, прийнятій у справі №240/2677/20; від 21 квітня 2021 року, прийнятій у справі №824/523/19-а; від 27 квітня 2021 року, прийнятій у справі №160/6819/19; від 29 квітня 2021 року, прийнятій у справі №815/2525/18; від 02 червня 2021 року, прийнятій у справі №815/2705/16; від 10 червня 2021 року, прийнятій у справі №420/241/20; від 17 червня 2021 року, прийнятій у справі №804/6242/17; від 01 липня 2021 року, прийнятій у справі №807/19/18; від 01 липня 2021 року, прийнятій у справі №807/19/18; від 22 липня 2021 року, прийнятій у справі №580/1954/20; від 22 липня 2021 року, прийнятій у справі №806/796/16; від 06 жовтня 2021 року, прийнятій у справі №200/11250/19-а; від 28 жовтня 2021 року, прийнятій у справі №520/1578/2020; від 07 грудня 2021 року, прийнятій у справі №120/278/20-а; від 09 лютого 2022 року, прийнятій у справі №160/12290/20.

Таким чином, призначене позивачеві дисциплінарне стягнення є пропорційним вчиненому ним дисциплінарному проступку, таким що застосоване у відповідності із вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Закону №580-VIII.

У свою чергу, процедура звільнення, визначена Дисциплінарним статутом Національної поліції України та «Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» була дотримана відповідачем у повному обсязі, тому жодних порушень прав, свобод та законних інтересів позивача відповідачем не допускалося.

Таким чином, на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним протиправного діяння, а тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції України.

Відповідачем при звільненні позивача, за наявності беззаперечних доказів вчинення останнім дисциплінарного проступку, проаналізованого також і під кутом зору правил службової етики, дотримано необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Вид застосованого до позивача дисциплінарного стягнення відповідає ступеню тяжкості скоєного проступку, оскільки позивач, будучи обізнаним зі своїми посадовими обов`язками, окресленими посадовою інструкцією та наведеними вище нормативно-правовими актами, діяв усупереч їх положенням та вчинив дисциплінарний проступок, який порочить честь працівника поліції.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції, то відсутні підстави для задоволення похідних позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кіровоградська обласна профспілкова організація атестованих працівників ОВС України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко