Справа № 280/2058/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/2058/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Сацький Р.В.) у справі №280/2058/21 за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Ассоль" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року Приватне мале виробниче комерційне підприємство АССОЛЬ звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2021 за №UA110250/2021/000003/2 відповідача та визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA110250/2021/00006 від 28.01.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що позивачем для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Вказує, що відповідач дійшов хибного висновку про неможливість застосувати для визначення митної вартості інші методи, окрім другорядного, та 28.01.2021 прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, але в зазначеному рішенні відповідач не вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи для підтвердження того чи іншого показника. При поданні пакету документів не було не лише розбіжностей щодо числового значення товару, який завозиться, а й взагалі будь-яких розбіжностей, в наслідок чого відповідач не мав права приймати оспорюване рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У скарзі зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. А саме, до оформлення вищезазначеної МД сертифікат якості з заводу не був наданий, що ставить під сумнів визначення якісних та вартісних характеристик товару, який надано до митного оформлення. Таким чином, у митниці виникли сумніви, що заявлена митна вартість товарів не ґрунтується на дійсній вартості та відповідно, що надані до митного оформлення документи не містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів містять розбіжності та суперечливі відомості. Зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, стали підставою для прийняття Митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якій просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції було здійснено заміну відповідача правонаступником.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні скарги просив відмовити.

Перевіривши матеріали справи, обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06 лютого 2019 р. Позивач (Покупець) та ТОВ ЧЕТРА (Російська Федерація) (Продавець) уклали контракт № UKR/40/19, за умовами якого Продавець здійснює поставку товару згідно специфікацій, а Покупець приймає та оплачує цей товар.

12 листопада 2019 року, 03 серпня 2020 року та 30 листопада 2020 року сторони уклали додаткові угоди до вказаного Контракту, де зазначили про заміну Вантажовідправника та зміну банківських реквізитів Покупця, а також змінили строк дії договору та умови його виконання.

Перелік товару, що поставляється за своїм характером є запчастинами на тракторну/бульдозерну техніку, що використовується в дорожньо-будівельній промисловості. Товар, з приводу митного оформлення якого між сторонами по справі виникли спірні правовідносини (в рамках дійсного позову), за специфікацією №55 від 20.11.2020 (гусениця в зборі с деталями з`єднання ЧД-50-22-9СБ).

Сумарна вартість товару, який поставляється 1 968 000,00 рублів РФ. Умови поставки FСА Чебоксари, РФ (Інкотермс 2010).

Платіжними дорученнями № 186 від 24.11.2020, № 187 від 01.12.2020 Позивач сплатив платіж на користь Продавця за контрактом, сплативши на підставі Специфікацій № 53 від 22.10.2020, № 55 від 20.11.2020, № 56 від 26.11.2020 до контракту № UKR/40/19 від 06.02.2019 продавцю 3 871 056, 40 рублів РФ.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем було подано декларацію по формі МД-2 № UA110250/2021/000086. від 26.01.2021, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 776 811,84 гривень (2 080 485,94 рублів РФ). Визначення митної вартості товару було здійснено за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Зазначена позивачем митна вартість згідно ч.10 ст.58 Митного кодексу України включає вартість товару згідно рахунків (1 968 000, 00 рублів РФ * 0,37338 гривень (курс рублів до гривні) + 42000,00 грн вартість транспортування товару за межами державного кордону України з м. Чебоксари (Росія) до п.п. Гоптівка-Нехотєєвка (Україна) = 776 811,84 гривень (2 080 485,94 рублів РФ). Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи:

пакувальний лист (Packing list) 7341 07.12.2021; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 14075 від 07.12.2021; автотранспортна накладна (Road consignment note) №711096 від 07.12.2020; декларація про походження товару (Declaration of origin) №14075 від 07.12.2020; заявка на транспортування №04/12/2020 від 04.12.2020; платіжне доручення в іноземній валюті № 186 від 24.11.2020; платіжне доручення в іноземній валюті № 187 від 01.12.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги СФ-0000210 від 09.12.2020; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 5317 від 10.12.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати №0712 від 07.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів UKR/40/19 від 06.02.2019; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 12.11.2019; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 03.08.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 30.11.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №55 від 20.11.2020; Договір (контракт) про перевезення 30/11/2020 від 30.11.2020; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державами № 6344562; Доручення №03/01/20/11 від 03.01.2020; Лист №ВЕД-10/12-1 від 10.12.2020; Лист №ВЕД-1748 від 26.01.2021; Техопис №ВЕД-1748 від 26.01.2021; Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №153 від 10.12.2020; Копія митної декларації країни відправлення 10418010/071220/0359322 від 07.12.2020;

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення (зазначені у ч. 2ст. 53 Митного кодексу України) містять розбіжності:

так згідно зовнішньоекономічного договору № UKR/40/19 від 06.02.2019 в п.4 п.п.4.2 вказаний перелік документів які супроводжували товари, а саме товаро- транспортна накладна, декларації на товари, рахунок-фактура, пакувальний лист та сертифікат якості з заводу, однак до оформлення МД сертифікат якості з заводу не був наданий, що ставить під сумнів визначення якісних та вартісних характеристик товару що надані до митного оформлення. Також в гр. 44 митної декларації подані Додаткова угода від 03.08.2020 та Додаткова угода від 30.11.2020 проте в базі вони відсутні".

Відповідачем було надіслано електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно із ч.3 ст.53 Митного кодексу України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч. 6ст. 53 Митного кодексу України.

Так, на вимогу митного органу про надання додаткових документів позивачем було надано лист №ВЕД-1749 від 28.01.2021 та надані повторно Додаткова угода від 03.08.2020 та Додаткова угода від 30.11.2020. У листі №ВЕД1749 позивач відмовляється надавати додаткові документи, мотивуючи це тим, що позивачем було виконано вимоги частини 2 статті 53 Митного Кодексу України, також не передбачено право митного органу аналізувати документи (в т.ч. сертифікат якості від заводу), які вказані в контракті, але не передбачені як обов`язкові для подання до митного оформлення товару.

28.01.2021 митним органом прийнято Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості за № UA110250/2021/000003/2, відповідно до якого митну вартість товару було визначено згідно до ч.2 ст. 64 МК України за резервним методом за товаром № 1 на рівні 120120,00 дол. США.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів. У митниці є підстави вважати, що заявлена декларантам митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів,. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України. Як зазначено у рішенні митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної у митниці інформації згідно з вимогами ст. 59 Митного кодексу України використана наявна у митниці інформація щодо ідентичних товарів за резервним методом.

У оформленні МД №UA110250/2021/000086 від 26.01.2021 було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA110250/2021/00006 від 28.01.2021. У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано прийняте митницею рішення про коригування митної вартості.

Позивач подав митному органу нову МД UA110250/2021/000174 від 23 лютого 2021р., яку прийнято до митного оформлення та товар випущено у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до статті 55 Митного кодексу України.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Так у справі спірними є рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

В обґрунтування спірного рішення митний орган зазначає, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів. У митниці є підстави вважати, що заявлена декларантам митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів,. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми права дають можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17, митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем до митного оформлення надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) 7341 07.12.2021; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 14075 від 07.12.2021; автотранспортна накладна (Road consignment note) №711096 від 07.12.2020; декларація про походження товару (Declaration of origin) №14075 від 07.12.2020; заявка на транспортування №04/12/2020 від 04.12.2020; платіжне доручення в іноземній валюті № 186 від 24.11.2020; платіжне доручення в іноземній валюті № 187 від 01.12.2020; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги СФ-0000210 від 09.12.2020; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 5317 від 10.12.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати №0712 від 07.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів UKR/40/19 від 06.02.2019; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 12.11.2019; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 03.08.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода від 30.11.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №55 від 20.11.2020; Договір (контракт) про перевезення 30/11/2020 від 30.11.2020; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державами № 6344562; Доручення №03/01/20/11 від 03.01.2020; Лист №ВЕД-10/12-1 від 10.12.2020; Лист №ВЕД-1748 від 26.01.2021; Техопис №ВЕД-1748 від 26.01.2021; Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №153 від 10.12.2020; Копія митної декларації країни відправлення 10418010/071220/0359322 від 07.12.2020.

Враховуючи перелік поданий до митного органу документів, позивачем були надані Додаткова угода від 03.08.2020 та Додаткова угода від 30.11.2020 Доповненням №1, відповідно до переліку документів до поданої позивачем митної декларації, а отже доводи відповідача про неподання спростовані поданими доказами.

Щодо доводів відповідача про неподання сертифікату якості з заводу, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що сертифікат якості заводу не підпадає під перелік документів які підтверджують митну вартість товару відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу України та не підпадає під перелік документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідо до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, відповідач приймаючи оскаржені рішення та посилаючись на митну вартість товару за МД №UА110250/2020/001134 від 30.12.2020, не врахував того, що така подана на підставі рішення про коригування митної вартості товару від 29.12.2020р. № UА110250/2020/000008/2. В подальшому таке рішення оскаржено в судовому порядку (справа №280/185/21), а отже використана МД не є належним та беззаперечним доказом щодо митної вартості товару.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується за висновками суду першої інстанції, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано необхідні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Крім того митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі №280/2058/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак