Справа № 140/15619/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15619/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо невиплати допомоги на поховання її померлого чоловіка та зобов`язання виплатити допомогу на поховання її померлого чоловіка в розмірі двох місячних пенсій, яку отримував ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у жовтні 2021 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату їй допомоги на поховання померлого чоловіка ОСОБА_2 , однак відповідач відмовив у виплаті такої допомоги з тих підстав, що представлені документи не підтверджують факт здійснення нею поховання померлого.

З такими діями ГУ ПФУ у Волинській області позивач не погоджується та зазначає, що у квітні 2021 року Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації було видане лікарське свідоцтво про смерть № 176 від 16.04.2021 року на ОСОБА_2 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 встановлено факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть якого настала у липні 2019 року в с. Дідичі Ківерцівського р-ну внаслідок повного скелетування тіла.

Крім цього, Ківерцівське МВ УЖКГ підтвердило той факт, що не приймало участі в організації поховання її чоловіка. Позивач зазначає, що має намір здійснити перепоховання свого чоловіка та встановити йому пам`ятник. Однак передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» допомоги на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті я так і не отримала.

Посилаючись на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Допомога на поховання пенсіонера це грошова виплата особі, котра поховала пенсіонера за власні кошти. Не виплачується допомога на поховання пенсіонера у випадку, якщо поховання здійснено за рахунок держави.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про поховання та похоронну службу» поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Оскільки померлий чоловік позивачки був похоронений як невідома особа та не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 здійснила його поховання за власні кошти, то відсутні підстави для виплати позивачу вказаної допомоги. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 01.12.2006, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області 01.12.2006.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 05.10.2019 на відкритій ділянці місцевості (поле) в с. Дідичі Ківерцівського району було виявлено тіло чоловіка.

За підсумками дослідження судово-медичного експерта Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації причину смерті невідомої особи чоловічої статі № 455 встановити не виявилось можливим у зв`язку з повним скелетуванням тіла.

30.10.2019 судово-медичним експертом видано довідку форми 106/2 №- для поховання невідомої особи чоловічої статі № НОМЕР_2 , дата смерті липень 2019 року.

16.04.2021 Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації було видане лікарське свідоцтво про смерть №176 остаточне (замість остаточного № 564-2019) про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті липень 2019 року, місце смерті - с. Дідичі Ківерцівського р-ну, причина смерті повне скелетування тіла.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 у справі № 161/11034/21 встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставрів Млинівського р-ну Рівненської обл., смерть якого настала у липні 2019 року в селі Дідичі Ківерцівського району внаслідок повного скелетування тіла.

19.10.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_2 , відповідно до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отримавши свідоцтво про смерть свого чоловіка, 19.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату допомоги на поховання померлого чоловіка.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 22.10.2021 № 0300-0402-8/42647 повідомило позивача про те, що відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Оскільки представлені ОСОБА_1 документи не підтверджують факт здійснення останньою поховання померлого чоловіка, то відсутні підстави для виплати допомоги на поховання.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача позивач звернулася в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Згідно з статтею 11 Закону України «Про поховання та похоронну службу» від 10.07.2003 № 1102, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг.

Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом.

Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про поховання та похоронну службу» виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання.

Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Статтею 16 Закону України «Про поховання та похоронну службу» визначено, що поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (стаття 27 цього Закону).

Отже з аналізу наведених норм випливає, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Тобто, виплата вказаної допомоги відповідно до вимог статті 53 Закону № 1058-IV пов`язується з фактом поховання.

При цьому, поховання знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Як встановлено судом, на Ківерцівському кладовищі 21.11.2019 була похоронена невідома особа, що підтверджується довідкою Ківерцівського МВУ ЖКГ від 26.04.2021 № 61.

В подальшому, факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дідичі Ківерцівського р-ну, встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 у справі № 161/11034/21.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 здійснила поховання свого померлого чоловіка, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, за умови поховання невпізнаних трупів за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, відсутні особи, які здійснили його поховання, а тому підстав для виплати позивачу допомоги на поховання немає.

Відтак суд вважає, що відмова ГУ ПФУ у Волинській області у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, у зв`язку із смертю її чоловіка є правомірною.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 242, 243, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк