Справа № 2-а-318/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-318/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2011 року м. Кузнецовськ

о 09 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2011 року в суд звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (далі по тексту -УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області), в якому просить визнати поважними причини пропуску та поновити строки звернення до суду і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, за період часу з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22 травня 2008 року. Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, на теперішній час не працює, проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю - в м.Кузнецовськ Рівненської області і отримує державну пенсію за віком, додаткову пенсію за

шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії, як непрацюючий пенсіонер, який проживає в

зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивачка стверджує, що підвищення пенсії, як

непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і

додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, їй не виплачується відповідачем у розмірі,

передбаченому ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачка ОСОБА_1 і представник відповідача - УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

28 липня 2011 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, та задоволити позовні вимоги повністю.

Будь-яких заяв, клопотань УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області не подано, про наявність поважних причин неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлено.

Разом з цим матеріали справи свідчать, що від відповідача в суд надійшли заперечення проти позову ОСОБА_1 (лист №936/07 від 17 лютого 2011 року), які грунтуються на постановах Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.70 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік». Згідно з доводами відповідача громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, встановлено доплат)7 в розмірі 5 грн. 20 коп. і в такому розмірі має виплачуватись доплата і непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, а щомісячна додаткова пенсія особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, повинна становити 5 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, з 02 серпня 2010 року - 35 грн. 45 коп., з 01 жовтня 2010 року - 36 грн. 15 коп., з 01 грудня 2010 року - 36 грн. 70 коп. та з 01 січня 2011 року - 37 грн. 50 коп. Покликаючись на ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області вважає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і оскільки чинним в Україні законодавством не передбачено мінімального розміру пенсії, який слід застосовувати при обрахунку додаткової пенсії згідно з ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то застосуванню підлягають положення постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року. При цьому відповідач зазначив, що він зобов`язаний діяти в межах повноважень, чітко визначених законодавством, зокрема, в частині використання коштів за встановленими напрямками та у передбаченому законодавством розмірі. У поданих запереченнях УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області також звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення 6-місячного строку, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.4, 6 ст. 128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивачки і представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши обставини, повідомлені сторонами в письмовій формі, суд визнав їх достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення за результатом розгляду даної справи у судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 24 червня 1993 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4. Позивачка - пенсіонер, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 25 жовтня 2000 року.

Із довідки ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №301 від 27 січня 2011 року і паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 28 березня 2001 року слідує, що ОСОБА_1 проживає в м.Кузнецовськ Рівненської області з 24 березня 1976 року по даний час.

Зміст заперечень УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області проти позову ОСОБА_1 свідчить, що відповідач підтверджує факт перебування в нього на пенсійному обліку позивачки ОСОБА_1 та отримання нею пенсії за віком з 21 липня 1986 року, а також визнає її право на отримання щомісячної додаткової пенсії та підвищення пенсії як непрацюючим пенсіонером, який проживає на території радіоактивного забруднення, проте не погоджується із розміром цих пенсійних виплат, вказаним у адміністративному позові.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» м.Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

З 01 січня 2008 року до 21 травня 2008 року ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діяла в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якої вказані виплати здійснювалися в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Отже, у цей період застосуванню підлягали розміри доплати громадянам, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, враховуючи рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області повинно було нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищення пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно.

Розмір доплати громадянам за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не відповідає розміру цієї допомоги, встановленому ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягає ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є підзаконним нормативно-правовим актом і в частині регулювання розмірів підвищення пенсії особам, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, суперечить ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужує обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Окрім того, вказана постанова Кабінету Міністрів України не визначає виплат підвищення пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю непрацюючим пенсіонерам.

Заперечення відповідача проти позову ОСОБА_1 із покликанням на ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» є необгрунтованими, оскільки протягом 2010 року Кабінет Міністрів України не встановлював розмір підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Застосування постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку є неможливим, так як вказана постанова прийнята Кабінетом Міністрів України до введення в дію ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Отже, з наведених підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня

2007 року включно та з 22 травня 2008 року 22 липня 2011 року включно, є обгрунтованими і

підлягають задоволенню.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема: в частині зміни розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, у 2008 році вказана редакція ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діяла, починаючи з 22 травня 2008 року.

Судом встановлено, що нарахування і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, ОСОБА_1 здійснено відповідачем у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», - 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» є підзаконним нормативно-правовим актом і її норми щодо регулювання розмірів додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, суперечать вимогам ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, за таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС України постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в даному випадку застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

З наведених підстав, суд визнав обґрунтованими вимоги позову ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, що згідно із ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Вказана норма підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки позивачка одержує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, слідуючи ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», заборговані позивачці з вини УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області пенсійні платежі (підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю,) за минулий час в межах періоду часу, визначеного в адміністративному позові, підлягають виплаті без обмеження будь-яким строком.

Згідно з пунктом 4, яким доповнено прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» відповідно до пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Підпунктом 4 пункту 1 та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», прийнятої на виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яка набрала чинності 23 липня 2011 року і діє до 01 січня 2012 року, установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 4,-5 відсотків; також установлено, що підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам,

які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,2 гривні.

З наведених підстав, суд прийшов до висновку, що починаючи з 23 липня 2011 року нарахування і виплата ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснюється УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області у розмірі, встановленому чинним законодавством України. Підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачці підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, встановлених ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період часу з 23 липня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 02 серпня 2011 року, - немає. Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - за період часу з 23 липня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 02 серпня 2011 року, слід відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-З ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через

Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з

одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти

днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем - з наступного дня після закінчення

пітиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії

постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд