Справа № 127/35813/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/384/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Слізяк Назарій Романович, до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Мороза Ярослава Михайловича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5178452 від 24 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Слізяк Н.Р., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративном позовом до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Мороза Я.М. та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5178452 від 24 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 17 січня 2022 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 04 березня 2022 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 24 грудня 2021 року відносно нього поліцейським 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Морозом Я.М. винесено постанову серії ЕАО №5178452 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України та здійснення руху через перехрестя не надавши перевагу іншим транспортним засобам, які рухались по перехресті, чим порушено п. 8.4. «б» ПДР - порушення вимог знаків пріоритету. З даною постановою він не погоджується з огляду на наступне.

Так, згідно з чиним законодавством розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним поліцейським з стадії початку розгляду і до стадії завершення - винесення відповідної постанови. В даному випадку розгляд справи відносно нього та прийняття рішення (винесення постанови) здійснювалось капралом поліції Проценком М. , а не рядовим поліції Морозом Я. Вказані факти знаходять своє підтвердження з даних його відео- реєстратора, що закріплений під лобовим склом його автомобіля (секунди 19-23 відеофайлу, секунди 0-5 відеофайлу). Винесення постанови працівником поліції, який не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення та взагалі не перебував на місті події є грубим порушенням вимог ст.ст. 279, 280, 283 КУпАП та п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015№1395, згідно з якою розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу.

Крім того, із долученого до позову відеоматеріалу вбачається, що на вказаній в оскаржуваній постанові ділянці дороги організовано круговий рух. При під`їзді до перехрестя він надав дорогу транспортному засобу, який здійснював рух по кругу, оскільки під`їзд здійснювався на перехресті, де організовано круговий рух зі смуги руху визначеної дорожньою розміткою, не створюючи жодних перешкод для руху транспортного засобу, що рухався по смузі руху на кругу, що узгоджується із положеннями визначеними абз. 1 п. 10.4 розділу 10 ПДР, згідно з яким, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленному конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Відповідно, виїзд на перехрестя, де організовано круговий рух можливий з будь-якої смуги руху, в той же час, в даному випадку він здійснював з`їзд на перехрестя, де організовано круговий рух з полоси руху визначеної дорожньою розміткою, не створюючи жодних перешкод для руху транспортного засобу, що рухався по смузі руху на кругу. З відеоматеріалу вбачається, що він не змінював напрямок руху або швидкість (відсутній візуальні дані гальмування). Вказані факти виключають можливість кваліфікації його дій як порушення будь-яких вимог ПДР у цій ситуації, що поліцейським безпідставно не враховано. Крім того, поліцейським не зібрано доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. До прикладу, не існувало жодної перешкоди у можливості здійснити зупинку транспортного засобу, якому він, за версією поліцейського, не надав перевагу у русі, для залучення водія вказаного транспортного засобу до справи як свідка та відібрання відповідних пояснень. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО №5178452 від 24.12.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Слізяк Н.Р. не з`явилися, останній надав заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність в письмовому провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів: інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Мороза Я.М. та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Цубер М.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України та здійснив рух через перехрестя, не надавши перевагу іншому транспортному засобу, які рухалися по перехресті, чим порушив п. 8.4. «б» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дане правопорушення зафіксоване на боді камеру поліцейського №АВ-0033, а саме відображено, як позивач, керуючи транспортним засобом, виїхав на нерегульоване перехрестя, де організовано круговий рух, коли інший учасник дорожнього руху вже перебував на круговому перехресті. Також із відео, яке долучив позивач до свого позову, вбачається, як останній, виїжджаючи на перехрестя, не надав перевагу іншому транспортному засобі, який вже знаходився на перехресті. Таким чином, поліцейський, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, правомірно виніс оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5178452, 24 грудня 2021 року в с. Махнівка на трасі М-21 244 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР та здійснив рух через перехрестя, не надавши перевагу іншим транспортним засобам, які рухались по перехресті, чим порушив п. 8.4 «б» ПДР - порушення вимог знаків пріоритету, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4 «б» ПДР України, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із оглянутих відеозаписів, які були надані суду сторонами, позивач, керуючи транспортним засобом «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на нерегульоване перехрестя, де організовано круговий рух, коли інший транспортний засіб вже перебував на круговому перехресті, чим порушив п. 8.4 «б» ПДР України - порушення вимог знаків пріоритету, які встановлюють, зокрема, черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У своєму позові ОСОБА_1 стверджує, що оскаржувану постанову виніс працівник поліції, який не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього та взагалі не перебував на місті події, що є грубим порушенням вимог ст.ст. 279, 280, 283 КУпАП та п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015№1395.

Суд вважає, що така обставина не впливає на наявність складу правопорушення, вчиненого позивачем та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином постанова серії ЕАО №5178452 від 24 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Слізяк Назарій Романович, до інспектора 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Мороза Ярослава Михайловича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5178452 від 24 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: