Справа № 160/8942/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8942/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року (м. Дніпро, суддя Луніна О.С.) у справі № 160/8942/21

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції від 07.04.2021 № 2/ІV/V/2 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції у місячний строк з дня отримання судового рішення винести рішення, яким задовольнити заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій;

- доручити відповідачу через Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області (з урахуванням місця фактичного мешкання позивача) видати позивачу посвідчення та нагрудний знак учасника бойових дій та відповідне рішення Комісії про присвоєння цього статусу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року адміністративній позовну заяву задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції від 07.04.2021 № 2/ІV/V/2 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій.

- зобов`язано Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції винести рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що наявні достатні підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення відповдіача, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача винести рішення щодо задоволення заяви позивача про надання статусу учасника бойових дій. В свою чергу, вимога видати посвідчення, нагрудний знак учасника бойових дій, а також рішення Комісії про присвоєння статусу учасника бойових дій, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що:

- вичерпний перелік осіб, які можуть бути визнані учасниками бойових дій, передбачений п.19 ч.1 ст.6 Закону №3551-ХІІ, встановлює це право саме для поліцейських, а не для державних службовців, однак, на момент виникнення спірних правовідносин та по цей час позивач є державним службовцем відділу правового забезпечення ГУНП в Донецькій області та, відповідно, не є поліцейським відповідно до приписів Закону №580-VIII;

- позивачем не надано належних доказів (документів), які безспірно підтверджують його участь у антитерористичній операції, а довідка та архівний витяг, що наявні в матеріалах справи, не є витягами з наказів керівника АТЦ при СБУ.

З цих підстав, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що відсутність статусу поліцейського не є підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій, а доводи відвідача щодо архівного витягу є безпідставними. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що рішенням комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, оформленим протоколом від 04 квітня 2021 року розглянуто звернення позивача, колишнього спеціаліста відділу правового забезпечення ГУНП в Донецькій області щодо надання йому статусу учасника бойових дій, який в період з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою службових (бойових завдань).

У зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, зокрема витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угрупувань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів, позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Позивач, вважаючи цю відмову протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що належними та законодавчо встановленими доказами, а саме, довідкою Національної поліції та наказами керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей підтверджено, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, а відсутність у позивача статусу поліцейського не є підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій. Крім того, суд першої інстанції також зазначив, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача винести рішення, яким задовольнити заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій, а вимога про видачу посвідчення, нагрудного знаку учасника бойових дій, а також рішення Комісії про присвоєння статусу учасника бойових дій, є передчасною, оскільки ці права позивача не були порушені.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Згідно з пунктом 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади (абзац 1 пункту 6 Порядку).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі - Комісія), а також організацію її роботи визначено Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2016 року №405 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 року за N 857/28987 (надалі Положення №405).

Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання поліцейським, державним службовцям та іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника бойових дій.

Пунктом 4 розділу ІІ Положення №405 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

надання недостовірних даних про осіб, зазначених у п.1 розд. І цього Положення;

виявлення факту підроблення документів, які є для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Виходячи з аналізу змісту наведених вище законодавчих положень, колегія суддів дійшла висновку, що статус учасника бойових дій може бути надано й іншим працівникам поліції, а не лише поліцейським, за умови подання ними документів, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядком №413, Положенням №405.

Крім того, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, вказана відповідачем підстава для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, а саме відсутність у позивача статусу поліцейського, не передбачена Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач не може бути визнаний учасником бойових дій, у зв`язку з відсутністю в нього статусу поліцейського.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у рішеннях Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 806/2357/16, від 10.09.2019 у справі № 0440/7058/18, від 10 жовтня 2019 року №804/400/17, 31 жовтня 2019 року у справі № 819/1844/17, 19 серпня 2020 року у справі № 803/714/17.

Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем належних доказів (документів), які безспірно підтверджують його участь у антитерористичній операції, а довідка та архівний витяг, що наявні в матеріалах справи, не є витягами з наказів керівника АТЦ при СБУ, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту копії архівного витягу Міністерства оборони України від 23.11.2020 №179/1/2276 вбачається, що відповідно до наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (по стройовій частині),

м. Краматорськ, від 14 грудня 2015 року №348, позивач 07.11.2015 року прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції та території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань. Крім того, відповідно до наказу Першого заступника керівника Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (по стройовій частині), м. Часів Яр, від 30 квітня 2018 року №120/дск, позивач з 30.04.2018 вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції та території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що матеріали справи містять належні докази про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, а отже доводи відповідача про відсутність цих доказів є безпідставними.

Також, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції у складі Національної поліції України, забезпечував її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, є необґрунтованим посилання відповідача на пункт 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та на абзац 2 пункту 2 Порядку № 413, як на підставу для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/8942/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко