Справа № 580/5449/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року справа № 580/5449/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати одноразової грошової допомоги позивачу шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий позивачем відповідно до п. 10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 протягом двох місяців із дня прийняття рішення ДФС України;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 401 400 грн., призначену відповідно до висновку відповідача, затвердженого Державною фіскальною службою України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 23.08.2001 по 23.09.2019 проходив службу в податковій міліції Державної фіскальної служби України та наказом ДФС України №1521-о/пм від 20.09.2019 був звільнений зі служби у зв`язку з хворобою. Відповідач 31.03.2020 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №580/3508/19 склав висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 401 400 грн., який був затверджений Державною фіскальною службою України 31.03.2020. Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати відповідно до вказаного висновку одноразової грошової допомоги. Відповідач листом №4384/К/23-97-09-018 від 06.07.2021 повідомив позивача, що виплату одноразової грошової допомоги буде здійснено після змін до кошторису, які надійдуть від ДФС України. Позивач вважає невиплату одноразової грошової допомоги протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 14.09.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно кошторису на 2020 рік та 2021 рік по КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 401 400 грн. не передбачено. Виплату допомоги буде здійснено після змін до кошторису, які надійдуть від ДФС України. Грошова допомогу у сумі 401 000 грн. буде виплачена позивачу у порядку черговості в межах належного фінансування, передбаченого Державним бюджетом. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 23.08.2001 по 23.09.2019 проходив службу в податковій міліції ДФС України.

Наказом ДФС України №1521-о/пм від 20.09.2019 полковника податкової поліції ОСОБА_1 першого заступника начальника оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за п. 64 п.п. "Б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114.

Згідно із свідоцтвом про хворобу №211 від 05.09.2019, складеним медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області", ОСОБА_1 не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №466421 позивачу 22.10.2019 встановлено ІІ групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №580/3508/19, яке набрало законної сили 07.02.2020, позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Черкаській області щодо розгляду заяви (рапорта) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції, оформлену листом від 06.11.2019 №26704/23-00-05-041;

- зобов`язано Головне управління ДФС у Черкаській області повторно прийняти та розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 .

31.03.2020 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №580/3508/19 відповідачем був складений висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції у сумі 401 400 грн. та направлений на затвердження до Державної фіскальної служби України.

Державна фіскальна служба України листом №888/К/99-99-08-03-14 від 30.06.2021 повернула Головному управлінню ДФС у Черкаській області пакет документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції ОСОБА_1 для проведення відповідних виплат.

29.06.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області із запитом щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Головне управління ДФС у Черкаській області листом №4384/К/23-97-09-018 від 06.07.2021 повідомило позивача, що згідно кошторису Головного управління ДФС у Черкаській області на 2020 рік та 2021 рік, затвердженого ДФС України, по КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» виплата позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 401 400 грн. не передбачена. Виплату грошової допомоги буде здійснено після змін до кошторису, які надійдуть від ДФС України.

У зв`язку з невиплатою відповідачем одноразової грошової допомоги позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

За змістом статті 23 Закону України «Про міліцію» порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Таким чином, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення.

Судом встановлено, що відповідачем 31.03.2020 складено, а Державною фіскальною службою України затверджено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 401 400 грн., який направлений відповідачу для видання наказу про виплату такої допомоги.

Враховуючи, що 31.03.2020 Державною фіскальною службою України затверджено висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 401 000 грн., однак у двомісячний строк з моменту прийняття вказаного рішення (до 30.05.2020) не було здійснено її виплату позивачу, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною.

Посилання відповідача на відсутність коштів на проведення відповідної соціальної виплати порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок чи компенсацій, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

Правова позиція щодо того, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат зазначена Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Даний висновок також узгоджується із позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 березня 2018 року по справі №464/5571/16-а.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов?язати суб?єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 5 Закону України "Про судовий збір" як особа з інвалідністю 2 групи, судові витрати у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 401 400 гривень протягом двох місяців із дня затвердження 31.03.2020 Державною фіскальною службою України висновку від 31.03.2020.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у сумі 401 400 гривень, призначену відповідно до висновку від 31.03.2020, затвердженого Державною фіскальною службою України 31.03.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО