Справа № 380/21641/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Львів

справа №380/21641/21

провадження № П/380/21877/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник - Безбородько Т.М.

відповідача-1: представник - Ванчак А.Л.

відповідача-2: представник - Ванчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Офісу Генерального прокурора (відповідач 1), Львівської обласної прокуратури (відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 66 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації» відповідно до якого прокурор Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №2331к від 23 жовтня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 , на посаді прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області () з 28 жовтня 2021 року;

- стягнути з Львівської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29 жовтня 2021 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі;

- відповідно до пунктів 2 та 3 частини і статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі місячної заробітної плати;

- здійснити розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.12.2011 по 28.10.2021 безперервно працював в органах прокуратури Львівської області. Наказом прокурора Львівської області №2879к від 14.12.2015 призначений на посаду прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області.

Наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №350к від 12.03.2021 позивачу тимчасово визначено з 15.03.2021 робоче місце в Стрийській окружній прокуратурі Львівської області.

10 жовтня 2019 року позивач подав на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, а в подальшому був допущений до проходження атестації.

Другий етап іспиту відбувався у два етапи, перший етап даного тестування вербальне тестування, за результатом якого позивач набрав 85 балів та абстрактно-логічне тестування, за результатом якого набрав - 97 балів; середній арифметичний бал склав 91 бал, що було менше ніж прохідний бал (93), встановлений Наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 року №474.

Позивач зазначає, що причиною неуспішного складання іспиту була неналежна робота комп`ютерної техніки і програмного забезпечення, в тому числі незарахування наданих правильних відповідей на питання, а тому, одразу після проходження тестування, позивачем, на ім`я голови Третьої кадрової комісії скеровано відповідні заяви з проханням надати можливість перездати тестування на загальні здібності та навички.

Протоколом засідання Третьої кадрової комісії затверджено список осіб, які 02.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, де в Додатку 2 до Протоколу зазначено « ОСОБА_1 ».

17 листопада 2020 року на засіданні Третьої кадрової комісії, яке оформлено протоколом №10, розглянуто заяви позивача та вирішено: відповідно до п. 7 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички для ОСОБА_1 , оскільки технічні причини могли негативно вплинути на об`єктивний результат його тестування.

18 листопада 2020 року на електронну адресу позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшов лист Третьої кадрової комісії, у якому повідомлялось про те, що Третьою кадровою комісією за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 вирішено призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

В подальшому, листом Львівської обласної прокуратури №07-1579вих.-21 від 23.10.2021 позивача повідомлено, що відповідно до рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №66 Про неуспішне проходження прокурором атестації. На підставі вказаного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, 23.10.2021 виконувачем обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури видано наказ № 2331к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача звільнено з посади прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 28.10.2021 року.

Позивач зазначає, що такий етап атестації, як складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, встановлений пунктом 6 підпункту 2 Порядку №221, однак, як обов`язковий другий іспит не передбачений пунктом 13 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ.

Також вказує, що негативний результат іспиту є наслідком неналежної роботи комп`ютерної техніки та/або програмного забезпечення, що використовувалися під час атестації, зумовленою неналежним налаштуванням чи неможливості їх безперебійного функціонування при надмірному навантаженні, а також погане самопочуття позивача.

Крім цього, позивач вказує, що для проведення атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісом Генерального прокурора залучалось серверне обладнання та комп`ютерна техніка Міжнародної організації права розвитку (IDLO), які за своїми технічними характеристиками не відповідали технічним вимогам, встановленим Інструкцією з експлуатації «Psymetrics» та стверджує про неможливість встановлення точної кількості балів, набраних саме позивачем за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, а будь-яке посилання відповідачів на відомість, як на документ, який підтверджує відсутність поганого самопочуття та технічних збоїв при складанні іспиту є незаконним.

Позивач зауважує, що П`ятнадцята кадрова комісія не приймала іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 02.11.2020, оскільки була створена тільки 22.07.2021, їй невідомі обставини організації та проведення даного іспиту Третьою кадровою комісією, обставини та мотиви прийняття Третьою кадровою комісією рішення від 17.11.2020, вона не і органом вищого рівня щодо Третьої кадрової комісії і не може вирішувати питання про скасування або перегляд її рішень, а тому вона не могла та не мала права ставити під сумнів законність прийнятого Третьою кадровою комісією рішення.

Натомість, відповідно до протоколу №8 засідання П`ятнадцятої кадрової комісії від 28.08.2021, за результатами розгляду питання порядку денного щодо включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 , одноголосно проголосували проти («за» - 0, «проти» - 4).

Позивач уважає, що таке рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2331к «Про звільнення ОСОБА_1 » є незаконними та підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Додатково зазначає, що Львівською обласною прокуратурою невірно, без достатніх підстав застосовано щодо позивача норму підпункту 2 пункту 19 розділу 11 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, а звільнення проведене всупереч вимог п. 9 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

24.01.2021 та 04.02.2021 представником позивача подано відповіді на відзиви Офісу Генерального прокурора та Львівської обласної прокуратури, в яких викладено доводи аналогічні змісту позовної заяви позивача.

Відповідачем 2 Львівською обласною прокуратурою 14.01.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що відповідно до рішення П`ятнадцятої кадрової комісії № 66 від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набрав 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту.

Зазначене рішення кадрової комісії від 13.09.2021 надійшло до Львівської обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора та стало підставою для прийняття виконувачем обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури Наказу №2331к від 23 жовтня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Щодо доводів позивача зазначає, що згідно з відомостями про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проходження тестування з боку позивача було завершено. Під час проведення тестування звернень від ОСОБА_1 до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до пункту 7 розділу І Порядку №221, не складалися.

Отже, набрання позивачем за результатами іспиту у формі анонімного тестування під час другого етапу атестації балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, є безумовною підставою згідно з пунктом 16 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ і пункту 5 розділу II Порядку № 221 для його недопуску до наступних етапів атестації та прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Відповідач 2 зазначив, що пункт 19 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» Законом №1154 доповнено підпунктом 8-1, яким передбачено, що і після 01 вересня 2021 року визначені відповідно до цього пункту порядки та процедури застосовуються до правовідносин, розпочатих до зазначеної дати.

Також відповідач 2 вказує, що положення Закону № 113-ІХ на даний час є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнавались. Так само є чинними і положення Порядку № 221, а тому підстави для їх неврахування відсутні.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи вимоги підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, а також обґрунтованість та законність рішення кадрової комісії від 13.09.2021 № 66, наказ виконувача обов`язків керівника обласної Львівської обласної прокуратури №2331к від 23 жовтня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28.01.2021 до суду від представника Офісу Генерального прокурора також надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо умов та процедур проведення атестації, визначеними у Порядку № 221, у тому числі з можливими наслідками набрання меншої кількості балів, ніж прохідний бал на відповідному її етапі, а також добровільно надав персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697.

За наслідками складання іспиту 02.11.2020 у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички позивачем набрано 91 бал, що є менше прохідного балу (93 бали) для успішного складання іспиту, тому його не допущено до проходження співбесіди.

Зазначені результати відображено у відомості про результати тестування, у примітках до якої будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання цього іспиту відсутні. У примітках до відомості також відсутні будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо процедури та порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Відповідач 1 зазначає, що позивачем було завершено тестування під час другого етапу атестації, про технічні та інші поважні причини, зокрема за станом здоров`я, для перенесення або призначення нового часу (дати) іспиту кадровій комісії він не повідомляв та фактично використав своє право проходження відповідного етапу атестації.

Згідно з Актом позапланової перевірки роботи інструменту «PSYMETRICS» та локального сервера від 02.11.2020 збоїв, в тому числі часових затримок, у подачі запитань, обробці запитань та інших технічних проблем у роботі програми не виявлено.

ОСОБА_1 03.11.2020 звернувся до голови третьої кадрової комісії з заявами про повторне проходження тестування у зв`язку з технічними збоями під час складання іспиту.

На засіданні Комісії 17.11.2020 (протокол № 10) розглянуто заяву позивача від 03.11.2020 щодо надання можливості здати іспит повторно у зв`язку зі збоями як комп`ютерної техніки, так і комп`ютерної програми та прийнято процедурне рішення про призначення нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Проте, вказаною комісією рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийнято. Таким чином, на переконання відповідача 1 третьою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) та про призначення нового часу (дати) складання цього іспиту без визначення конкретної дати, рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийнято. При цьому жодною нормою законодавства не передбачені строки, протягом яких повинні бути призначені нові час і дата складання іспиту. Визначення такої дати (часу) є дискреційними повноваженнями кадрових комісій.

У подальшому, на засіданні п`ятнадцятої кадрової комісії 28.08.2021 (протокол № 8, питання 23 порядку денного) розглянуто питання про включення ОСОБА_1 де складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та з використанням комп`ютерної техніки. Встановлено, що 02.11.2020 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 91 бал, що з урахуванням наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474, є менше затвердженого прохідного балу (93) для успішного складання іспиту.

Враховуючи викладене п`ятнадцятою кадровою комісією, відповідно до вимог п. п. 13, 16, 17 розділу II Закону № 113-IX, п. 6 розділу І, п. п. 5, 6 розділу III Порядку № 221, одноголосно прийнято законне та обґрунтоване рішення від 13.09.2021 № 66 про неуспішне проходження позивачем атестації.

На виконання вимоги пп. 2 п. 19 розділу II Закону № 113-ІХ керівником Львівської обласної прокуратури винесено наказ №2331к від 23 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_1 звільнено з 28.10.2021 з посади прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

За таких умов, оскаржуваний наказ про звільнення прийнято належним суб`єктом у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про скасування цього наказу є безпідставними, отже не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо поновлення його на посаді.

Відповідачі вважають вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Наведену позицію підтримав представник відповідачів в судовому засіданні і просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 30 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання, клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково.

Ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання від 22.02.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд заслухав пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом прокурора Львівської області №2879к від 14.12.2015 ОСОБА_1 призначений на посаду прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області.

Наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №350к від 12.03.2021 ОСОБА_1 тимчасово визначено з 15.03.2021 робоче місце в Стрийській окружній прокуратурі Львівської області.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX) усі працівники органів прокуратури підлягають проходженню атестації на підставі Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 03.10.2019 року № 221.

10.10.2019 року позивачем на ім`я Генерального прокурора України подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та намір пройти атестацію. У цій заяві позивачем, окрім іншого зазначено, що він підтверджує, усвідомлює та погоджується, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбачених Порядком № 221, а також за умови настання однієї із підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», його буде звільнено з посади прокурора.

За наслідками проходження ІІ етапу атестації 02.11.2020 - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, ОСОБА_1 набрав 91 бал, що менше ніж прохідний бал - 93.

Відповідно до протоколу № 8 засідання П`ятнадцятої кадрової комісії від 28.08.2021, за результатами розгляду питання порядку денного щодо включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 , одноголосно проголосували проти («за» - 0, «проти» - 4).

П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення від 13.09.2021 № 66 про неуспішне проходження атестації прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного рішення комісії, Наказом №2331к виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23 жовтня 2021 року позивача звільнено з посади прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 28 жовтня 2021.

Уважаючи рішення п`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 № 66 та наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2331к, протиправними, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд застосував наступні норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону №1697-VII встановлено, що незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

До Закону України «Про прокуратуру», були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX (діє з 25 вересня 2019 року).

Зокрема, в тексті Закону №1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно на «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно пунктів 6, 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, встановлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно із п.11 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX, графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Згідно з п. п. 1, 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання наведених вимог законодавства 10.10.2019 подав Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружних прокуратурах.

За результатами успішного складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, ОСОБА_1 допущено до складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, який позивач проходив 02.11.2020.

За результатами складення іспиту ОСОБА_1 системою визначено кількість балів - 91 ( прохідний - 93).

03.11.2020, позивачем подано письмові заяви голові Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Третя кадрова комісія) про призначення нового часу (дати) складення відповідного іспиту для прокурора у зв`язку із технічними збоями комп`ютерної техніки.

17 листопада 2020 року на засіданні Третьої кадрової комісії, яке оформлено протоколом №10, розглянуто заяви позивача та вирішено: відповідно до п. 7 Розділу І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички для ОСОБА_1 , оскільки технічні причини могли негативно вплинути на об`єктивний результат його тестування.

Рішення прийнято усіма членами комісії одноголосно.

18 листопада 2020 року на електронну адресу позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшов лист Третьої кадрової комісії, у якому повідомлялось про те, що Третьою кадровою комісією за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 вирішено призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Водночас, у ході судового розгляду було встановлено, що Генеральним прокурором 16 липня 2021 року видано наказ № 236 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)», яким визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 № 424 «Про створення третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)».

Наказом Генерального прокурора від 22 липня 2021 року №239 «Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)» з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія).

П`ятнадцятою кадровою комісією з часу її створення також не було призначено ОСОБА_1 нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, адже такі докази відсутні у матеріалах справи.

При цьому, не беручи до уваги рішення, яким вирішено, що складання ОСОБА_1 іспиту 02.11.2020 року не відбулося з технічних причин, оскільки неналежно працювала комп`ютерна техніка, що призводило до затримки у відображенні наступного питання та інших причин, та у порушення вимог п. 7 Порядку проходження прокурорами атестації, 13.09.2021 П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур прийнято рішення № 66 про неуспішне проходження атестації прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 .

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача 1, що Третьою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) та про призначення нового часу (дати) складання цього іспиту без визначення конкретної дати, рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийнято.

Адже, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем 1 не спростовано факт розгляду заяв ОСОБА_1 від 03.11.2020 Третьою кадровою комісією, якою встановлено поважність причин, які істотно вплинули на перебіг і результат складення іспиту, що підтверджується протоколом № 10 від 17.11.2020 та відповідно до п. 7 Порядку 9 № 221 прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності, оскільки технічні причини могли негативно вплинути на об`єктивний результат його тестування.

Тому суд погоджується із доводами позивача, що питання про внесення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки вже було вирішено 17.11.2020 Третьою кадровою комісією (протокол № 10), адже Порядком № 233 кадрові комісії не наділені повноваженнями щодо скасування чи перегляду раніше прийнятих іншими кадровими комісіями рішень стосовно результатів проходження прокурорами атестації.

Суд зауважує, що пунктом 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.10.2019 №233, передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Проте, як встановлено судом, у порушення вказаних вимог, у рішенні П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 № 66 наявне лише посилання на результати складання ОСОБА_1 іспиту 02.11.2020. Водночас, відсутня будь-яка мотивація із зазначенням обставин, що вплинули на прийняття такого рішення, враховуючи наявність протоколу Третьої кадрової комісії від 17.11.2020 №10 щодо призначення нових часу та дати складання іспиту.

Таким чином, новостворена П`ятнадцята кадрова комісія, приймаючи рішення про неуспішне проходження атестації, використала як підставу результати складання іспиту 02.11.2020, який рішенням Третьої кадрової комісії визнано таким, що не відбувся.

Слід звернути увагу й на ту обставину, що члени П`ятнадцятої кадрової комісії не були присутні під час складання іспиту ОСОБА_1 , чим також порушили п. 4 розділу II Порядку проходження прокурорами атестації, яким передбачено, що тестування проходить автоматизовано за присутності членів відповідної кадрової комісії.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що результати іспиту, які стали підставою для прийняття рішення П`ятнадцятою кадровою комісією від13.09.2021 № 66, не можна вважати такими, що в дійсності відображають рівень здібностей, знань і навичок з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 , оскільки через наявність технічних причин, а саме неналежної роботи комп`ютерної техніки, що призводило до затримки у відображенні наступного питання, та у зв`язку із цим, ймовірність наявності некоректних відповідей у комп`ютерній системі, іспит належним чином не відбувся, що і було підтверджено рішенням Третьої кадрової комісії, оформленого протоколом від 17.11.2020 №10, яке на даний час не скасовано та не втратило чинності.

Таким чином, слід дійти висновку, що вказаним рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії порушено право позивача на можливість проходження атестації відповідно до порядку, встановленого Законом України № 113-ІХ та Порядком проходження прокурорами атестації.

Також, відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Проте, як встановив суд у ході розгляду даної справи, що Офіс Генерального прокурора та створені ним кадрові комісії недотримувалися власних встановлених процедур, оскільки ще 17.11.2020 Третя кадрова комісія визнала іспит від 02.11.2020 для ОСОБА_1 таким, що не відбувся і визнала необхідність призначення нової дати його складання, а майже через рік - 13.09.2021 П`ятнадцята кадрова комісія, на підставі результатів цього ж іспиту, прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 66 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації», є передчасним та таким, що підлягає скасуванню.

Оскаржуване рішення комісії П`ятнадцятої кадрової комісії надійшло до Львівської обласної прокуратури та на підставі цього рішення комісії Наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2331к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 28 жовтня 2021.

Таким чином, враховуючи той факт що підставою звільнення ОСОБА_1 фактично слугувало рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, тому суд вважає наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 №2331к «Про звільнення ОСОБА_1 » пов`язаний виключно з висновками П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивача, тому на переконання суду, такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону України «Про прокуратуру», не врегульовано процедуру поновлення на посаді прокурора в разі його незаконного звільнення, тому з метою ефективного відновлення порушених прав позивача до спірних правовідносин підлягають застосуванню окремі положення Кодексу законів про працю України.

Згідно з абз. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 Кодексу рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235, ст. 240-1 Кодексу законів про працю України, а відтак встановивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі №П/9901/1001/18, в ряді постанов Верховного Суду, зокрема в постановах від 22 жовтня 2019 року в справі № 816/584/17, від 15 квітня 2020 року в справі № 826/5596/17, від 19 травня 2020 року в справі № 9901/226/19.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді, як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Отже враховуючи, що позивача протиправно звільнено із займаної посади, позивач підлягає поновленню на публічній службі на посаді прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та в органах прокуратури з 28 жовтня 2021 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що поновлення позивача на посаді не виключає завершення ним процедури атестації згідно з положеннями Закону № 113-IX, і відповідну процедуру має врегулювати сам відповідач 1, який допустив порушення прав позивача.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді необхідно допустити до негайного виконання.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, а Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з частиною другою пункту другого Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Для обчислення суми заробітку, що підлягає виплаті працівникові за час вимушеного прогулу, за основу беруться робочі дні.

Згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури №21-1475вих-21 від 30.12.2021, середньоденна заробітна плата позивача складає 351,45 грн.

Позивача звільнено з 28 жовтня 2021 року. Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, в даному випадку з 29 жовтня 2021 року по 22 березня 2022 року (98 робочих днів).

Виходячи із вищевикладеного, стягненню на користь позивача з відповідача 2 підлягає сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 22 березня 2022 року (98 робочих (календарних) днів) в розмірі 34442,10 грн (351,45 грн - середньоденний заробіток х 98 робочих днів).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення в частині виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання у відповідності до пункту другого частини першої статті 371 КАС України.

Відповідно до довідки Львівської обласної прокуратури №21-1475вих-21 від 30.12.2021, середньомісячна заробітна плата позивача складає 7556,18 грн.

З огляду на вищевказане, рішення суду в частині стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 7556,18 грн.

Щодо інших доводів позивача, які викладені у позовній заяві, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи зазначені позивачем, щодо етапів атестації, технічних характеристик серверного обладнання та комп`ютерної техніки, а також щодо доводів про звільнення позивача всупереч вимог п. 9 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № СВ05822844/1 від 23 листопада 2021 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 слід стягнути 908,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011), Львівської обласної прокуратури (проспект Шевченка, 17/19, м. Львів, 79005) про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 66 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації».

Визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури № 2331к від 23 жовтня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та в органах прокуратури з 28 жовтня 2021 року.

Стягнути з Львівської обласної прокуратури (проспект Шевченка, 17/19, м. Львів, 79005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 22 березня 2022 року в сумі 34442,10 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та в органах прокуратури, а також виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7556,18 грн допустити до негайного виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.