Справа № 686/13902/21
Суддя: Приступа Д. І.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/92/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Приступи Д.І.,

секретаря - Федаш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Мотивує тим, що працівник поліції виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, внаслідок своїх незаконних та некомпетентних дій. Позивач вказує, що в його діях був відсутній склад правопорушення, відтак в представника поліції не було жодних підстав для винесення спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Повноважний представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити.

Відповідач в поданому до суду письмовому відзиві на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує на їх безпідставність а в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн..

ОСОБА_1 , визнано винним в тому, що він 27.05.2021 року, в м. Запоріжжя по Проспекту Соборному, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування та порушив вимоги дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважаючи спірну постанову протиправною, звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України № 1231-IX від 16.02.2021 внесено суттєві зміни щодо визначення розміру санкції за порушення передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме розмір штрафу зріс з 510,00 грн до 20 400,00 грн.

На думку суду, можливість накладення штрафу в такому розмірі вимагає від посадових осіб патрульної поліції більш ретельного та детального дослідження обставин справи про адміністративне правопорушення згідно приписів ст.280 КУпАП, зокрема, в частині встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи наведені норми, ретельному дослідженню підлягає наявність в діях позивача умислу чи необережності при здійсненні керування транспортного засобу без наявності права на дані дії.

ст. 265-1 КУпАП передбачала, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого

вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене свідчить, що по процедурі тимчасового вилучення посвідчення водія особа по суті не позбавляється права керування транспортними засобами і може здійснювати дані дії у визначеному порядку до набрання законної сили відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правомірно очікуючи повідомлення про факт винесення того чи іншого рішення в справі про адміністративне правопорушення, позивач здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із законодавчо встановлених способів.

Дані висновки не свідчать, що станом на 21.05.2021 позивача не було позбавлено права керування транспортними засобами, проте встановлені в ході розгляду даної справи обставини виключають наявність в його діях вини, а отже і складу правопорушення, що спростовує можливість застосування санкції передбаченої ч.4 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, обґрунтованими діями поліцейських стало б не складення постанови по ч.4 ст. 126 КУпАП, а виконання абз. 2 ч. 12 розділу ХІІ Інструкції №1395, яка визначає, що у випадку виявлення посвідчення водія, яке підлягає вилученню, працівник поліції складає акт вилучення посвідчення водія (додаток 10) із зазначенням підстав такого вилучення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на відповідача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.73, 77, 243, 244, 286, 295 КАС України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4266126 від 27.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якшо було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Хмельницького

міськрайонногосуду Д.І. Приступа