Справа № 157/605/21
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/605/21
Провадження №2-а/157/2/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Дем`яніка Андрія Степановича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Дем`яніка А.С., Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що постановою інспектора СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Дем`яніка А.С. від 20 квітня 2021 року позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. За цією постановою позивачку визнано винною в тому, що вона 20 квітня 2021 року під час зупинки на вимогу поліцейського не увімкнула аварійну світлову сигналізацію та не пред`явила свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вважає зазначену постанова незаконною. На обґрунтування своїх вимог вказала, що на її прохання пояснити причину зупинки поліцейський повідомив, що вона керувала, будучи не пристебнутою ременем безпеки, хоча до відповідальності за вказане правопорушення відповідач її не притягнув, так як вона була пристебнутою ременем безпеки. Крім цього, також просила поліцейського пред`явити докази вчиненого нею правопорушення та надати можливість скористатися правовою допомогою, що поліцейський відмовився робити. Вважає, що поліцейський діяв не у спосіб, передбачений законом, демонстрував до неї зневагу, керуючись при цьому лише особистими принципами.

Також зазначила, що оскаржувана постанова не містить доказів на підтвердження вчинення нею адміністративних правопорушень та у ній не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, у зв`язку з чим такий відеозапис, якщо він буде доданий на підтвердження факту вчинення нею адміністративних правопорушень, є неналежним доказом.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 876247 від 20 квітня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Мазурик П.А. в судове засідання не з`явилися, останній подав заяву, де просив справу розглянути без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач Дем`яник А.С. та представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області на розгляд справи не з`явилися.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Дем`яніка А.С. від 20 квітня 2021 року позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Цією постановою позивачку визнано винною у тому, що вона 20 квітня 2021 року в 15 год. 06 хв. на вул. Ковельська в м. Камені-Каширському Волинської області, керуючи автомобілем марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , під час зупинки працівниками поліції не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію та не пред`явила для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушила пункти 9.9 «б», 2.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 9.9 «б» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

У відповідності до пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про перевезення небезпечних вантажів» (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до частин 2, 4-6 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови інспектора Дем`яніка А.С. від 20 квітня 2021 року вбачається, що встановлених статтею 280 КУпАП вимог відповідач не виконав. При наявності заперечень водія стосовно порушення ним Правил дорожнього руху, відповідач не зібрав та не долучив до справи належних доказів, які підтверджують вчинення особою адміністративних правопорушень, зокрема доказів, які б підтверджували керування позивачкою транспортним засобом та не увімкнення аварійної світлової сигналізації на автомобілі під час зупинки працівниками поліції, а також доказів на підтвердження правомірності вимоги відповідача до позивачки про пред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Так, позивачка, заперечуючи вчинення вказаних вище порушень ПДР, зазначила, що оскаржувана постанова не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис на підтвердження факту вчинення нею таких правопорушень.

Пунктом 11 частини 1 першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у ній, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушень, а також не надано інших доказів вчинення позивачкою цих правопорушень.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2022 року серії БАБ № 876247 немає посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл від 20 квітня 2021 року під назвою NOR_8888888_000000_0529_0064 не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, - не ввімкнення аварійної світлової сигналізації під час зупинки працівниками поліції.

Крім цього, під час розгляду даної справи не знайшов підтвердження також факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, з огляду на таке.

Так, у статті 14 Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У статті 16 вказаного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Як встановлено при розгляді справи, винуватість позивачки в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами. Вчинення ОСОБА_1 будь-яких інших порушень правил дорожнього руху в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведене, вимога поліцейського до позивачки про пред`явлення для перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка дає можливість встановити наявність чи відсутність в неї цього документу, є неправомірною у зв`язку з відсутністю достатніх підстав вважати, що вона вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, встановивши істотні процесуальні порушення в діях інспектора СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Дем`яніка А.С. при винесенні постанови про накладення на позивачку адміністративного стягнення та відсутність в результаті таких порушень належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй адміністративних правопорушень, суд вважає, що позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Дем`яніка Андрія Степановича від 20 квітня 2021 року серії БАБ № 876247 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач Дем янік Андрій Степанович , АДРЕСА_2 ; відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області, вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська область, 43025, .

Головуючий: Б. С. Гамула