Справа № 420/765/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/765/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул.Богомольця,10, м.Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, вказавши, що вислуга років ОСОБА_1 складає повних 26 (двадцять шість) років, для проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 75% грошового забезпечення.

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати по Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, вказавши що вислуга років ОСОБА_1 складає повних 26 (двадцять шiсть) рокiв, для проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 73% грошового забезпечення;

стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь позивача всі витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Рiшенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №420/3320/21, залишенним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року, суд зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2020 року що відності вислуги років у календарному обчисленні. Проте листом від 05.01.2022 року № 172/22-2022 Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України повідомив ОСОБА_1 , що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року №420/3320/21 його заява розглянута і підстави для перерахунку вислуги рокiв на пенсію відсутні, оскільки час находження на військових зборах не є військовою службою.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 262 КАС України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, відповідач акцентував увагу, що позивач 01.09.1970 був зарахований до на Жданівського металургійного інституту з кафедрою військової підготовки, після закінчення якого рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24.06.1975 отримав диплом. Відповідно до наказу інституту від 06.06.1975 № 122лс позивач перебував на військовій підготовці в учбовому центрі військової частини № НОМЕР_1 з 29.06.1975 по 29.08.1975, після закінчення якого наказом МО CPCP № 234 від 29.10.1975 позивачу було присвоєно військове звання лейтенант. Таким чином фактично навчальний процес не завершувався з рішенням Державної екзаменаційної комісії про одержання позивачем кваліфікації та диплому, а тривав до завершення проходження військової підготовки та наступного випуску, як студента з навчального закладу 01.09.1975, що підтверджується архівної довідкою інституту від 26.06.2019 № 76/56-240.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером з 30.12.2005, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 27.01.2006 УМВС України в Донецькій області.

З рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №420/3320/21, залишенним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року судом встановлено, наступне:

« 29.01.21 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок його пенсії в розмірі 73% від суми грошового забезпечення.

Листом від 18.02.21 № 2279-1714/І-02/8-1500/21 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивачу, що з 01.01.2020 Головним управлінням ПФУ в Одеській області на підставі електронної пенсійної справи поновлено пенсію позивачу. Роз`яснено, що відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, а розрахунок вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсії не входить до пх компетенції, тому з питання визначення розрахунку вислуги років для обчислення пенсії необхідно звертатися до Сектору з соціально гуманітарних питань ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області».

08.09.20 позивач звернувся до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області станом на 01 квітня 2019 року оновлену довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячних додаткових сум грошового забезпечення, згідно грошового атестату від 17.01.2006 № 28 року та 73% грошового забезпечення нарахування пенсії, за відповідною чи рівнозначною посадою з якої він був звільнений на пенсію.

У відповідь листом позивачу було відмовлено з тих підстав, що суб`єктом ініціювання процесу перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деким іншим категоріям осіб, є власне Пенсійний фонд України, а також те, що наразі відсутні законодавчо визначені підстави для складання та направлення нової довідки.»

Рiшенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №420/3320/21, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України №2263-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 року (першого місяця, що йде за місяцем у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо надання відповіді ОСОБА_1 у формі листа від 18.09.2020 № І-16058/22 за результатами розгляду його заяви від 08.09.2020.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2020 щодо відповідної вислуги років у календарному обчисленні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання Рiшенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №420/3320/21 відповідачем повторно розглянуто заяву позивача та листом від 05.01.2022 року № 172/22-2022 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України повідомлено ОСОБА_1 , що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року №420/3320/21 його заява розглянута і підстави для перерахунку вислуги рокiв на пенсію відсутні, оскільки час находження на військових зборах не є військовою службою.

Відповідач вважає вказане відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абзацу 2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Також згідно з ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-XII).

Статтею 11 Закону № 2232-XII передбачено, що військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять студенти вищих навчальних закладів III або IV рівня акредитації з денною формою навчання, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями.

Військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.

Згідно з п. 13 Порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 лютого 2012 року № 48, (далі - Порядок № 48) військова підготовка здійснюється у формі навчальних занять, самостійної роботи студентів, практичної підготовки, навчального збору, контрольних заходів.

Відповідно до п. 14 Порядку № 48 навчальний збір організовується після закінчення навчання у військовому навчальному підрозділі або вищому військовому навчальному закладі у поточному році або за рахунок часу, відведеного на канікулярну відпустку студентів.

Навчальний збір завершується складенням студентами та іншими особами екзамену (п. 19 Порядку).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції про організацію військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженої наказом Міністерства оборони України, Міністерства освіти і науки України 14 грудня 2015 року N 719/1289 військова підготовка включається до освітніх (освітньо-професійних чи освітньо-наукових) програм підготовки та навчальних планів вищого навчального закладу, здобувачі вищої освіти якого проходять військову підготовку як окрему навчальну дисципліну, і складається з теоретичного і практичного курсів військової підготовки у військовому навчальному підрозділі або у вищому військовому навчальному закладі, комплексних практичних занять з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки на базі військових частин або навчальних центрів вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів) та навчального збору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна, а тому період проходження військових зборів позивача підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу.

Судом встановлено, що 01.09.1970 був зарахований до Жданівського металургійного інституту з кафедрою військової підготовки, після закінчення якого рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24.06.1975 отримав диплом. Відповідно до наказу інституту від 06.06.1975 № 122лс позивач перебував на військовій підготовці в учбовому центрі військової частини № 28345 3 29.06.1975 по 29.08.1975, після закінчення якого наказом МО СРСР № 234 від 29.10.1975 позивачу було присвоєно військове звання лейтенант.

Таким чином фактично навчальний процес не завершувався з рішенням Державної екзаменаційної комісії про одержання позивачем кваліфікації та диплому, а тривав до завершення проходження військової підготовки та наступного випуску, як студента з навчального закладу - 01.09.1975, що підтверджується архівної довідкою інституту від 26.06.2019 № 76/56-240.

За статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України під час призначення пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних виших навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що на підставі диплому позивачу додатково був зарахований час навчання до вислуги років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

При цьому не врахований період проходження позивачем військових навчальних зборів.

З огляду на викладене позовна вимога про визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, вказавши, що вислуга років ОСОБА_1 складає повних 26 (двадцять шість) років, для проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 75% грошового забезпечення підлягає задоволенню повністю.

В свою чергу позовна вимога про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України скласти та подати по Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, вказавши що вислуга років ОСОБА_1 складає повних 26 (двадцять шiсть) рокiв, для проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 73% грошового забезпечення підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України скласти та подати по Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, включивши період проходження військових зборів позивача до його загального страхового стажу.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано доводів позивача щодо первинного придбання ним житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, які б підтверджували відсутність у позивача права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв`язку з придбанням житла вперше.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, при вирішенні цієї справи суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. TheCzechRepublic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За наведених обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративного позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул.Богомольця,10, м.Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, вказавши, що вислуга років ОСОБА_1 складає повних 26 (двадцять шість) років, для проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 75% грошового забезпечення

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (вул.Богомольця,10, м.Київ, 01601, ) скласти та подати по Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання, в якому до вислуги років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) включити період проходження військових зборів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерство внутрішніх справ України (вул.Богомольця,10, м.Київ, 01601, ) судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С. Єфіменко