Справа № 320/2764/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2022 року Київ № 320/2764/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Воронова Євгенія Євгенійовича звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2018 та 05.03.2019, які включають в себе: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник внутрішньої служби; надбавку за вислугу років (50%); надбавку за особливості проходження служби (100%); надбавку за оперативно-розшукову діяльність, інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади та оперативно-службову діяльність (50%); премію (88,5%);

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у двотижневий строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов не відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

В силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся із цим позовом до суду засобами поштового зв`язку 06.01.2022.

Так, статтею 7 Закону України від 02.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із цим позовом, позивачеві слід було сплатити 992, 40 грн. судового збору.

На підтвердження сплати судового збору позивачем приєднано квитанцію від 02.11.2021 № 44412 про сплату 908, 00 грн., а також квитанцію від 06.01.2022 № 20 про сплату 84, 40 грн.

Із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду встановлено, що квитанція від 02.11.2021 № 44412 про сплату 908, 00 грн. судового збору була доказом у межах судового провадження у справі № 320/14663/21. Судом установлено, що відповідно до ухвали від 12.11.2021 у справі № 320/14663/21 (суддя Горобцова Я.В.) позовну заяву повернуто позивачеві. Проте питання про повернення судового збору не вирішувалось.

Оскільки представлена суду в якості доказів сплати судового збору квитанція від 02.11.2021 № 44412 була доказом у межах адміністративної справи № 320/14663/21, суд не приймає її в якості доказів сплати судового збору за подання цього позову.

Разом із тим, позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням у межах адміністративної справи № 320/14663/21 про повернення сплаченого судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, в силу положень пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом із тим, у силу вимог статті 25 цього Кодексу, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Для фізичних осіб важливим є надання доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування (місце знаходження встановлюється судом для юридичних осіб).

Із вступної частини позову вбачається, що адресою місця проживання позивача є: АДРЕСА_1 ; адресою для листування зазначено АДРЕСА_2 .

Суддя звертає увагу, що для листування, отримання кореспонденції тощо особа може вказувати будь-яку адресу, але для визначення територіальної підсудності справи має значення саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, місце перебування (іноземці, особи без громадянства, внутрішньо переміщенні особи) та місце знаходження (юридична адреса) юридичної особи.

В іншому випадку буде порушено принцип територіальності розгляду справи.

Отже, для цілей визначення територіальної підсудності цієї справи до уваги слід брати відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-позивача, як того вимагає частина перша статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом із тим, у матеріалах позовної заяви відсутні докази реєстрації в установленому законом порядку як за адресою АДРЕСА_1 , так і за адресою АДРЕСА_2 .

У той же час, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви копії усіх заповнених сторінок його паспорта, у тому числі з відміткою про зареєстроване місце проживання.

Згідно з частиною четвертою статті 161 Кодексу, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається, зокрема, за громадянами України. Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

В порушення казаних вимог, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності, а також доказів реєстрації у встановленому законом порядку за адресою, вказаною у позові.

Крім того, у силу положень пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Судом установлено, що відповідно до прохальної частини позову, позивач просить суд зобов`язати відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2018 та 05.03.2019, які включають в себе: посадовий оклад; оклад за військовим званням підполковник внутрішньої служби; надбавку за вислугу років (50%); надбавку за особливості проходження служби (100%); надбавку за оперативно-розшукову діяльність, інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади та оперативно-службову діяльність (50%); премію (88,5%).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач не згодний із діями (бездіяльністю) відповідача щодо безпідставного зменшення розміру пенсії. У зв`язку з цим позивач звертався до відповідача з питань правильного нарахування пенсії, але останній безпідставно йому відмовив 26.11.2021 у своєму листі-відповіді № 5771-21/К-5449.

Відповідно до статті 5 Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень тощо.

Разом із тим, зміст позовних вимог у прохальній частині позову не містить відповідного способу захисту порушеного права згідно зі статтею 5 Кодексу.

Суддя звертає увагу позивача, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення або окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматись від її вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією позовною вимогою.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про сплату 908, 00 грн. судового збору;

- уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду), зокрема, із приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог статті 5 Кодексу, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині ухвали;

- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача, а також доказів реєстрації у встановленому законом порядку за адресою, вказаною у позові (копія паспорту з відміткою про зареєстроване місце проживання).

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.