Справа № 160/4377/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2022 року Справа № 160/4377/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державого виконавця Мельничук Ганни Вікторівни, керівника відділу державної виконавчої служби Кабаченко Ії Миколаївни про оскарження рішень, дій або бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2022 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до державого виконавця Мельничук Ганни Вікторівни, керівника відділу державної виконавчої служби Кабаченко Ії Миколаївни в якому просив:

- притягнути усіх причетних осіб до відповідальності;

- зняти арешт з усіх моїх рахунків;

- компенсацію за усі наслідки та моральні страждання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено дестятидений строк для усунення недоліків шляхом надання до канцелярії суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши обставини для поновлення строку та докази на підтвердження таких обставин та уточненого позову із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номера засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідачів та із конкретизуванням прохальної частини, із зазначенням, які саме дії відповідача позивач вважає протиправними, і в чому саме вони порушують права та законні інтереси позивача.

15.03.2022 року на виконання ухвали від 10.03.2022 року про залишення без руху позивач звернувся із додатковими поясненнями у справі, в яких зазначив, що немає змоги долучити заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а тому додає її в вигляді додаткових пояснень, в якому було доступно, зазначив, що немає змоги надати персональні данні інших людей, щодо вимоги суду про конкретизування прохальної частини, із зазначенням, які саме дії відповідача позивач вважає протиправними, і в чому саме вони порушують права та законні інтереси позивача, зазначив наступне:

1. ОСОБА_2 не мала права блокувати усі мої банківські рахунки.

2. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права посягати на моє здоров`я, та здоров`я інших людей, ігноруючи распорядження під час карантинних заходів.

3. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права ігнорувати електронні звернення.

4. ОСОБА_3 не мала права ігнорувати дії держслужбовця.

5. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права ігнорувати законодавство України.

6. ОСОБА_4 не мав права ігнорувати дії держслужбовців.

Також, зазначив про строки звернення, що вони настали з моменту блокування рахунків, через скрутне матеріальне становище, стала неможивість звернення до приватних адвокатів для захисту своїх прав та у зв`язку із цим неможливість сплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши обставини для поновлення строку та докази на підтвердження таких обставин;

- уточненого позову із конкретизуванням прохальної частини, із зазначенням, які саме дії відповідача позивач вважає протиправними, і в чому саме вони порушують права та законні інтереси позивача;

- заяви про звільнення від сплати судового збору із доказами на підтвердження майнового стану для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову або докази сплатити судового збору у розмірі 992,40 грн.

23.03.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшли заяви про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, заява про звільнення від сплати судового збору та уточнений позов, проте, останні не були скріплені електронним цифровим підписом, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.03.2022 року повернуті заявнику без розгляду.

28.03.2022 року позивач повторно через електронну адресу суду надав уточнений позов, заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав та заяву про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що він є особою, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб, у зв`язку з чим відповідно до п. ґ ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов висновку про те, що зазначений позов необхідно втретє залишити без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року становить 2 481,00 грн., тобто судовий збір складає 992,40 грн.

Таким чином, позивач за звернення до суду з даним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн., про що було зазначено в ухвалі суду від 17.03.2022 року, або надати заяву про звільнення від сплати судового збору із доказами на підтвердження майнового стану для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову

Однак, як вбачається із заяви про звільнення від сплати судового збору, позивачем не надано документу на підтвердження майнового стану.

За приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що позивач може звернутись із клопотанням про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору разом із доказами на підтвердження обставин, які свідчать про скрутний майновий стан.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Як встановлено судом, позивач не підпадає не під одну з категорій осіб, яким законодавцем надано пільги щодо сплати судового збору або звільнено від сплати судового збору.

Разом з тим, у своїй заяві позивач посилається на п. ґ ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що особа, діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена

Проте, суд зазначає, що в даному випадку посилання позивача на п. ґ ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є безпідставними, оскільки з позовом до державого виконавця Мельничук Г.В. та керівника відділу державної виконавчої служби Кабаченко І.М. останній звертається за захистом особистих прав та інтересів.

Також, помилковими у даному випадку, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є посилання позивача на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, оскільки факт заподіяння позивачу шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органом державної виконавчої служби, на час звернення позивача до суду з даним позовом не є встановленим, та буде вирішений судом тільки в ході розгляду справи.

Крім того, позивачем не надано суду довідки про майновий стан, що не дає можливості суду оцінити майнове становище заявника.

При цьому, суд зазначає, що достатнім для підтвердження фінансового стану позивача буде інформація з органів податкової служби про отримані ним доходи.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч. 1 ст. 80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази.

Таким чином, для підтвердження майнового стану позивача, необхідно надати відповідні докази про доходи, після чого, судом буде вирішена заява про звільнення від сплати судового збору, а також заява поновлення строку звернення до суду.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження обставин, які свідчать про скрутний майновий стан.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державого виконавця Мельничук Ганни Вікторівни, керівника відділу державної виконавчої служби Кабаченко Ії Миколаївни про оскарження рішень, дій або бездіяльності втретє залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження обставин, які свідчать про майновий стан позивача.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець