Справа № 725/8843/21
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/8843/21
Номер провадження 2-а/725/310/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н. В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказував, що 01 листопада 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу створеного системою за допомогою технічних засобів WIM46,46 відносно нього була винесена постанова серії ВМ №00000752 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень.

Окрім цього, 29 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Любомиром Миколайовичем, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM46,46 відносно нього була винесена постанова серії ВМ №00001707 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 гривень.

Разом з тим, ОСОБА_1 вважає, що вказані постанови є незаконними, з огляду наступних підстав. Зокрема, вказані постанови не відповідають вимогам ст.ст. 132-1,251,258,280,283 КУпАП, ухвалені з порушенням Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, оскільки не містять категорії, типу, повної маси транспортного засобу, ширини, довжини, розподілу навантаження за вісями, фактичного навантаження на вісь, сумарного навантаження на осі,фактичної міжосьової відстані та шинності. При цьому, вказані постанови містять інформацію лише про масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу в момент зважування. Окрім цього, вказані постанови не містять інформацію про результат зважування та нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобі на ділянці дороги де було зафіксовано порушення. Відповідач не надав документів, які б містили інформацію про вагу автомобілів, визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування. Також позивач ставить під сумнів сам прилад для автоматичного зважування транспортних засобів, оскільки показники вагових параметрів під час зважування на пункті навантаження, розвантаження та зазначені в оскаржуваних постановах перевищує вагових параметрів суттєво відрізняється один від одного.

Таким чином позивач вважає, що вказані постанови ухвалені за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Посилаючись на вказане, просив суд скасувати постанови винесені старшими державним інспекторам відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. та провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Представником відповідача Лебєдєвою Т.О. 24.01.2022 року подано до суду відзив у якому зазначила, що інспектори відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснікової Н.Г. та ОСОБА_2 діяли згідно до чинного законодавства, в силу чого винесли правомірні постанови з належними та допустимими доказами правопорушення, які відповідають Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, адміністративний позов позивача визнала необґрунтованим, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача Шалар І.В. до початку розгляду справи подав до суду заяву, у які просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься письмовий відзив, у якому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Так, з оскаржуваної постанови від 01.11.2021 року убачається, що 30.10.2021 року о 14 год. 32 хв. на трасі Н-09 км. 429+900, Львівської області зафіксовано транспортний засіб марки MAN, модель TGM 18.250 д.н.з. НОМЕР_1 відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України, навантаження на одиночку вісь транспортного засобу на 26,9% (5,624 тонн), чим порушив вказану норму, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови від 29.11.2021 року, 27.11.2021 року о 15 год. 11 хв. на трасі Н-09 км. 429+900, Львівської області зафіксовано транспортний засіб марки MAN, модель TGM 18.250 д.н.з. НОМЕР_1 відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України, навантаження на одиночку вісь транспортного засобу на 40,3% (7,38 тонн), чим порушив вказану норму, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Для підтвердження порушення позивачем п. 22.5 ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, зобов`язаний був надати докази, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фіксації події.

Як вбачається із матеріалів справи відео матеріали відповідачем не були надані суду, що позбавляє суд в свою чергу дослідити докази, які б зафіксували дане правопорушення.

Оцінюючи, як доказ, фото матеріали надані представником відповідача, суд звертає увагу на те, що на ньому не зафіксовано повністю подію, оскільки не зафіксовано особу водія, та факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а тому такий доказ є недостатнім та не переконливим.

Згідно ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено в Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879. Зокрема, відповідно до п.п. 2 п. 1 вказаного порядку вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. В п.п. 6 п.2 Порядку №879 вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

В п.6 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.

Відповідно до Додатку 1 вказаної Інструкції постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному, режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

З наявної в матеріалах справи сканованих копій фото, посилання на яке міститься в оскаржуваній постанові, неможливо встановити габарити автомобіля, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказане фото не свідчить про вчинення позивачем правопорушення, а містить лише фото фіксацію автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 та не дозволяє встановити вид та параметри вантажу, який перевозиться.

Отже, як встановлено судом, інспекторами відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпАП, адже ними не було надано достатніх підтверджуючих доказів які б зафіксували правопорушення в повній мірі.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 77 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Керуючись ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

З наведених положень та обставин справи слідує, що відповідачем неправомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та винесено оскаржувані постанови, а тому відповідно їх необхідно скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 132-1, 222, 245, 254, 256, 268, 276, 280, 283-285 КУпАП, ст. ст. 77,139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00000752 від 01.11.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00001707 від 29.11.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспортіна користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок.

Апеляційна скарга може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.