Справа № 640/27313/21
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/752/154/22
УХВАЛА

18.02.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя Артура Геннадійовича про визнання протиправними дій відповідачів, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди та стягнення сум компенсації, -

встановив:

у вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до відповідачів Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г., в якому просив суд; визнати протиправними дії відповідача Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та скасувати постанову серії АС № від 26.03.2021 року; стягнути із відповідача Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шкоду в вигляді сплаченого штрафу в сумі 340,00 грн., та суму компенсації втраченого часу позивача та суми санкцій, відповідно до оферти КО-0001ПЛ від 01.12.2020 року; визнати протиправними та незаконними дії відповідача інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г., та стягнути із відповідача інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г. суми компенсації втраченого часу позивача та суми санкцій, відповідно до оферти КО-0001ПЛ від 01.12.2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.03.2021 року позивач керував автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 та приблизно о 12-40 год. зупинився, залишивши автомобіль за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 1 за пішохідним переходом в напрямку дорожнього руху. В період із 12-45 год. по 14-30 год. з місця стоянки без згоди позивача було незаконно вилучено та евакуйовано автомобіль. Постановою інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г. серії АС № від 26.03.2021 року, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Пізніше, за заявою позивача на підставі ст. 279-3 КУпАП, постановою серії АС № -зм від 19.04.2021 року, були внесені зміни до оскаржуваної постанови щодо суб`єкта адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що того дня автомобіль перебував в його законному володінні та користуванні, він не порушував правил дорожнього руху та припаркував транспортний засіб належним чином, що не створювало перешкод дорожньому руху, загрози безпеці руху або незручностей для пішоходів. У відповідача були відсутні законні підстави для складення постанови та евакуації транспортного засобу, з огляду на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2021 року, справу було передано до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.10.2021 року, в ухвалі судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2021 року були виправлені описки.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.11.2021 року, позов було передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

14.12.2021 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.01.2022 року до суду від представника відповідача Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

16.02.2022 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2022 року, було повернуто позивачу без розгляду заяву про збільшення позовних вимог, подану в рамках розгляду даної справи.

З іншими клопотаннями позивач до суду не звертався. Відповідачі з будь-якими клопотаннями до суду не звертались.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г. серії АС № від 26.03.2021 року, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

В квітні 2021 року позивач звернувся до Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою-повідомленням про те, що він є співвласником автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 та 26.03.2021 року на дату складення постанови зазначений транспортний засіб перебував у володінні позивача, а відтак наявні підстави для внесення змін до постанови в частині суб`єкта правопорушення.

Відповідно до копії меморіального ордеру від 07.04.2021 року, позивачем було сплачено штраф за постановою серії АС № .

Постановою інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя А.Г. серії АС № -зм від 19.04.2021 року, були внесені зміни до постанови серії АС № від 26.03.2021 року щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_1 , який фактично керував транспортним засобом в момент вчинення правопорушення.

Позивач вказує, що 26.03.2021 року вимог ПДР України не порушував, та докази його винуватості відсутні, а відтак постанову від 26.03.2021 року, до якої були внесені зміни постановою від 19.04.2021 року, - слід визнати незаконною та скасувати, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду у вересні 2021 року із даним позовом.

Будь-які клопотання щодо поновлення пропущеного строку для звернення до суду із даним позовом, матеріали справи не містять, та стороною позивача суду надано не було.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Звертаючись до суду у вересні 2021 року, позивач зазначив, що 26.03.2021 року було незаконно евакуйовано транспортний засіб, який перебував в його користуванні та який він припаркував із дотриманям вимог правил дорожнього руху, в квітні 2021 року за його письмовою заявою та у зв`язку зі сплатою ним штрафу, до оскаржуваної постанови були внесені зміни щодо суб`єкта правопорушення - позивача у справі, однак, варто вказати про те, що із даним позовом до суду позивач звернувся лише у вересні 2021 року, не зазначивши про поважність причин пропуску встановленого законом десятиденного строку для звернення з позовом до суду.

Заява про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин поважності пропуску позивачем строку, до суду не надходила.

Суд вважає, що позивач в квітні 2021 року був достеменно обізнаний про порушення його прав, однак, звернувся до суду за їх захистом із позовом лише у вересні 2021 року, тобто із порушенням встановленого законом строку.

Окремо слід зазначити про те, що сторона позивача жодним чином не обґрунтувала причини пропуску строку звернення до суду, та суд вважає, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки, визначені законом.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що з точки зору закону поважними причинами пропуску строку звернення до суду є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З точки зору закону дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Позивачем не заявлено про пропуск строку з поважних причин та не надано суду доказів поважності причин несвоєчасного звернення до суду, які б давали суду підстави для визнання цих причин поважними та достатніми для поновлення цього строку.

Виходячи з цих обставин, суд вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку, при цьому не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від його волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 122 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем було пропущено строк для звернення з даним позовом до суду, із заявою про поновлення строку, оскільки, останній, було пропущено з поважних причин, сторона позивача до суду не зверталась, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 289, 291 КУпАП, ст.ст. 122, 123, 240, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Соболя Артура Геннадійовича про визнання протиправними дій відповідачів, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди та стягнення сум компенсації, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.П. Чередніченко