Справа № 460/1960/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2022 року м. Рівне № 460/1960/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу встановленого при звільненні та за рішенням суду розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсі позивачу з 01.12.2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) в повному обсязі, виходячи з основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки Державно установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 05.05.2021 року №22, без обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року..

В обґрунтування позову зазначає, що виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Позивач зазначає, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а тому внесені до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни щодо зменшення граничного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 80 %, а потім до 70 % відповідних сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Тобто, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії. Таким чином, позивач стверджує, що при перерахунку його пенсії на підставі рішення від 29.09.2021 у справі №460/6837/21 з 01 грудня 2019 року, відповідач протиправно зменшив її основний розмір з 80 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться на умовах, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог статті 63 вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», у зв`язку з чим на підставі довідки уповноваженого органу позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року. При цьому, відповідач звертає увагу на те, що станом на день проведення відповідного перерахунку, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. За наведених обставин, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

03 лютого 2022 року позовна заява надійшла до суду.< Дата >

09 лютого 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 березня 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На момент призначення позивачу пенсії її основний розмір з врахуванням 31 років вислуги становив 80 % грошового забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі №460/6837/21 позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» Міністерства внутрішніх справ України, про розмір грошового забезпечення від 5 травня 2021 року №22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» Міністерства внутрішніх справ України, про розмір грошового забезпечення від 5 травня 2021 року №22, із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 грудня 2019 року.

З 01 грудня 2019 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, виходячи з основного розміру пенсії на рівні 70 % відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №22 від 05.05.2021.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії відповідач листом від 20 січня 2022 року № 702-12819/Б-03/8-1700/22 повідомив, що обчислення пенсії в розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення чинним законодавством не передбачено, а тому пенсія перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262).

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на момент вирішення питання про призначення пенсії позивачу), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

27 березня 2014 року прийнятий Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесені зміни до Закону №2262-ХІІ, а саме: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Стаття 63 Закону № 2262 визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У цій справі предметом спірних правовідносин є наявність підстав у територіального органу Пенсійного фонду України для застосування при здійсненні перерахунку пенсії позивача змін, внесених до частини другої статті 13 Закону № 2262, які не були чинними на момент призначення пенсії, та стосуються обмежень розміру пенсії у відсотковому відношенні від відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Системний аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що відсотковий розмір пенсії за вислугу років при її призначенні визначається статтею 13 Закону № 2262 на момент призначення такої пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, з наведених норм слідує, що такі складові пенсії, як їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення розміру уже призначеної пенсії до відповідних сум грошового забезпечення, установлене статтею 13 Закону № 2262, є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена з 01.12.2012 року, та відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262 в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був визначений на рівні 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що момент виникнення спірних правовідносин чинна редакція статті 13 Закону № 2262 передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, на переконання суду, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262, яка змін не зазнавала, саме тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року за наслідками розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, відповідачем неправомірно застосовано норма, що визначає розмір пенсії у відсотковому відношенні від суми грошового забезпечення, яка діяла на момент перерахунку пенсії. Внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугою років у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Вказане порушення було допущено відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на виконання рішення суду від 29.09.2021 та на підставі довідки №22 від 05.05.2021, а тому суд вважає, що відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача, обчисливши її в розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також суд звертає увагу, що виплата перерахованої пенсії повинна здійснюватися відповідачем без її обмеженням граничним розміром, позаяк Конституційний Суд України Рішенням від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону № 2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року № 522/3049/17, суд зазначав, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Верховним Судом вказано, що це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Тому, на переконання суду, подальше повторне запровадження максимального розміру пенсії у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, не може створювати підстав для обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Такий висновок також узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року в справі № 522/16882/17 та від 31 січня 2019 року в справі № 638/6363/17.

Щодо звернення рішення до негайного виконання у межах стягнення суми за один місяць, суд зазначає наступне.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки за результатами розгляду даної справи суд зобов`язує відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача і провести виплату відповідно до такого перерахунку, а не присуджує до стягнення конкретну суму пенсії, то підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору в розмірі 992,40грн відповідно до квитанції від 02 лютого 2022 року № 33, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення позивачу встановленого при звільненні та за рішенням суду розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01 грудня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсі ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) в повному обсязі, виходячи з основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" від 05 травня 2021 року №22, без обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7, ).

Суддя Т.О. Комшелюк