Справа № 160/2675/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року Справа № 160/2675/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
04.02.2022 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській обл. Осадчого І.М. неправомірними;
- скасувати Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 144/4.5-1051/НП-ФС/266 від 22.12.2021 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» звернувся Павлоградський відділ Територіального органу Держпраці з направленням на проведення перевірки з питань додержання законодавства про оплату праці та вимогою про надання документів. 12.11.2021 року позивачем повідомлено Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про не допуск до проведення позапланової перевірки у зв`язку з відсутністю правових підстав для її проведення, передбачених ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Також, на думку позивача, вимога про надання документів від 11.11.2021р. № 1444/4.5-1051/НД не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що посадовими особами підприємства було прийнято рішення про не допуск перевіряючих до проведення позапланової перевірки через необґрунтованість підстав для проведення перевірки. Відповідно до доручення Прем`єр-міністра предметом перевірки є використання бюджетних коштів, наданих вугледобувним підприємствам державної форми власності, натомість позивач є юридичною особою приватної форми власності. Зважаючи на викладене, позивач вважає постанову про накладення штрафу, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, протиправною та просить її скасувати.
Разом з адміністративним позовом було надано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року заяву про забезпечення позову було задоволено та зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22.12.2021 року № 144/4.5-1051/НП-ФС/266 про накладення на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» штрафу до винесення рішення у справі № 160/2675/22.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/2675/22 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Згідно абзацу 2 пункту 12 Порядку використання коштів передбачених у державному бюджеті для реструктуризації вугільної галузі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року № 80 Міненерго:
перераховує бюджетні кошти вугледобувним підприємствам та державному підприємству Дирекція по будівництву об`єктів на окремі рахунки, відкриті в органах Казначейства, із зазначенням напрямів їх використання, у тому числі у платіжних дорученнях. У разі наявності заборгованості із заробітної плати бюджетні кошти перераховуються за умови спрямували підприємствами на оплату праці та внесення обов`язкових платежів, пов`язаних з виплатою заробітної плати, не менше ніж 80 відсотків коштів, отриманих від реалізації вугільної продукції та інших надходжень станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом;
подає не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним періодом, Мінфіну звіт про використання бюджетних коштів за формою, встановленою Мінфіном, на підставі звітів поданих вугледобувними підприємствами та державним підприємством Дирекція по будівництву об`єктів;
складає та подає щокварталу до 25 числа наступного місяця Мінфіну звіт про використання бюджетних коштів у розрізі напрямів їх використання та вугледобувних підприємств.
Таким чином, Головне управління зобов`язане було провести заходи державного нагляду (контролю) дотримання вимог законодавства вугледобувними підприємствами, у тому числі у позивачем, а саме, законодавства щодо оплати праці, незалежно від отримання позивачем бюджетних коштів.
Відповідач вказує, що всі необхідні умови для проведення позапланової перевірки було виконано та постанова про накладення штрафу за не допуск до проведення перевірки винесена правомірно та не підлягає скасуванню.
30.03.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» засобами електронної пошти надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що доводи, викладені у відзиві, не відповідають чинному законодавству, оскільки відповідач посилається на Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019року № 823, який визнано нечинним з 14.09.2021 року за рішенням суду. Окрім наведеного, позивач наголошує на тому, що його не було повідомлено про розгляд справи стосовно накладення штрафу за недопущення до проведення перевірки з питань законодавства про працю. З огляду на викладене, наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
11 листопада 2022 року на адресу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області направлено вимогу про надання документів № 144/4.5-1051/НД для проведення державного контролю.
15.11.2021 року Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» надано пояснення щодо причин відмови в проведенні позапланової перевірки за вих. № 3/2907 та пояснення щодо статусу проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) та виконання Вимоги про надання документів від 11.11.2021р. № 144/4.5-1051/НД за вих. № 3/2910.
30 листопада 2021 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 144/4.5-1051/ПТ/ПС, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення статті 1886 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
22 грудня 2021 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим Ігорем Михайловичем винесено постанову від 22.12.2021р. № 144/4.5-1051/НП-ФС/266, відповідно до якої на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» накладено штраф у розмірі 18 000,00грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, згідно абз. 7ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю.
Не погоджуючись з винесеною постановою про накладення штрафу та вважаючи її протиправною, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось з цим позовом до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно абзацу другого та третього статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V у редакції на час виникнення спірних відносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 4 Закону №877-V, відповідно до частини першої якої державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною четвертою статті 2 Закону №877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №805/430/18-а дійшла висновку, що спеціальним законом, який відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю .
У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у постанові від 24.06.2021 у справі №200/5877/19-а.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.
Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктами 50, 51, 54 пункту 4 Положення передбачено, що Держпрацівидає в установленому порядку роботодавцям, суб`єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов`язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про такі правопорушення і накладає адміністративні стягнення;накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Згідно з п. 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №100 управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби з питань праці.
Статтею 6 Закону № 877-V встановлено підстави для проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду ( контролю), а саме:
-подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
-виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
-перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
-звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.
Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
-неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
-доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
-настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;
-звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Сторонами не заперечується, що для здійснення позапланового заходу посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надано наказ про проведення перевірки №2283-П від 11.11.2021р. та направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 11.11.2021р. № 1126-Н, які було вручено під підпис посадовій особі позивача.
Наказ про проведення перевірки №2283-П від 11.11.2021р. не було оскаржено, отже на час вирішення публічно-правового спору він є чиним та підстави проведення перевірки, а саме, виконання доручення Прем`єр-міністра прямо встановлені ст. 6 Закону № 877-V.
За таких обставин, доводи, що викладені у позовній заяві стосовно відсутності підстав для проведення перевірки не можуть бути враховані судом, оскільки при здійсненні заходу контролю Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було виконано всі вимоги щодо повідомлення про здійснення позапланового заходу контролю та надано наказ та направлення на перевірку уповноваженій особі позивача.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509).
Згідно п.2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п.3 Порядку №509).
Пунктом 4 Порядку №509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Матеріалами справи встановлено, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю № 144/4.5-1051/НП, який став підставою для прийняття постанови про накладення штрафу.
Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 144/4.5-1051/НП-ФС/266 винесено 22 грудня 2021 року, тобто з дотриманням 45-денного строку розгляду з моменту складення акту про неможливість проведення заходу державного контролю № 144/4.5-1051/НП.
Сторонами не заперечується, що на момент призначення перевірки постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» втратила чинність.
Доводи позивача щодо протиправності призначення перевірки та винесеної постанови у зв`язку зі скасуванням Порядку 823 не приймаються судом до уваги.
Відповідно до Закону № 877-V відповідач наділений повноваженнями на проведення перевірки.
Вказаним Законом України регламентовано види перевірок, їх підстави та процедуру проведення, повноваження посадових осіб контролюючих органів та рішення, які приймаються за результатами перевірок.
Наказ про проведення перевірки, направлення на перевірку, вимога про надання документів, оскаржувана постанова містять посилання на норми Закону № 877-V.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій та рішення у спірних правовідносинах. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук