Справа № 500/5731/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/5731/21 пров. № А/857/22685/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, прийняте суддею Мандзій О.П. в м. Тернополі, в порядку письмового провадження, у справі № 500/5731/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області про визнання відмови протиправною та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у вересні 2021 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", оформлену листом № 1900-0206-8/24564 від 19.08.2021 в частині не зарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування; зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу" з дати звернення за її призначенням, а саме 30.07.2021, відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 22.06.2021 № 03-12/272 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 22.06.2021 № 03-12/271, виданих Чортківською районною радою із врахуванням стажу державної служби в органах місцевого самоврядування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перехід на пенсію за віком, як державному службовцю, згідно з Законом України "Про державну службу". Однак відповідач листом № 1900-0206-8/24564 від 19.08.2021 повідомило про відсутність у нього стажу державного службовця станом 01.05.2016 року.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби періоди роботи на посаді заступника голови Бучацької районної ради з 24.04.2002 по 28.03.2005, на посадах помічника голови районної ради, керуючого справами районної ради з 07.12.2010.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови позивачу у переведені з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу періоди роботи на посаді заступника голови Бучацької районної ради з 24.04.2002 по 28.03.2005, помічника голови Бучацької районної ради з 07.12.2010 по 22.12.2010, керуючого справами Бучацької районної ради з 23.12.2010 по 01.05.2016, до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, з 30.07.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що з системного аналізу положень Закону № 889-УІІІ та ст.37 Закону № 3723-ХІІ можна зробити висновок, що із набранням чинності Закону № 889-УІІІ державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону № 1058-ІУ

Разом із тим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-УІІІ) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або які мають не менш як 20 років стажу на таких посадах. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Як вбачається з трудової книжки позивача, він з 24.04.2002 по 28.03.2005 працював заступником голови Бучацької районної ради, 24.04.2002 прийняв Присягу посадової особи органів місцевого самоврядування, з 07.12.2010 по 22.12.2010 працював помічником голови Бучацької районної ради, з 23.12.2010 - керуючий справами Бучацької районної ради.

При визначенні права особи на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 за записами трудової книжки або на підставі інших документів встановлюється відповідність займаної посади, посадам, визначеним статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначався Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (втратив чинність 01.05.2016).

04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493).

Таким чином, з 04.07.2001 посади заступника голови районної ради, помічника голови районної ради, керуючого справами районної ради віднесені до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

Враховуючи вищезазначене, станом на 01.05.2016 позивач не займав посади державної служби.

При винесенні рішення судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що однією з умов призначення пенсії державного службовця є робота на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Просить скасувати рішення та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується, апеляційний суд не переглядає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.06.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач працював, зокрема, з 24.04.2002 по 28.03.2005 заступником голови Бучацької районної ради, з 07.12.2010 по 22.12.2010 - помічником голови Бучацької районної ради, з 23.12.2010 - керуючий справами Бучацької районної ради, що стверджується записами трудової книжки НОМЕР_1 від 30.05.1977.

Позивач 30.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про переведення з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по віку як державному службовцю згідно з Законом України "Про державну службу". Серед поданих ним документів були довідки Чортківської районної ради від 22.06.2021 № 03-12/272 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 03-12/271 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0206-8/24564 від 19.08.2021 позивачу повідомило, що станом на 01.05.2016 останній не працював на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та про відсутність у нього стажу державного службовця, до якого враховано період роботи з 29.03.2005 по 02.09.2010 на посаді першого заступника голови Бучацької районної державної адміністрації. Відповідно немає правових підстав для призначення пенсії згідно з Законом України "Про державну службу".

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова пенсійного органу у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ є неправомірною, зарахувавши позивачу періоди роботи на посаді заступника голови Бучацької районної ради з 24.04.2002 по 28.03.2005, помічника голови Бучацької районної ради з 07.12.2010 по 22.12.2010, керуючого справами Бучацької районної ради з 23.12.2010 по 01.05.2016, до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, з 30.07.2021, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка - ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VІІІ), який набув чинності 01.05.2016 року.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Частиною 15 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції станом на 01.01.2014 року) встановлено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку до стажу державної служби зараховується зокрема робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової служби.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VІІІ з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-УІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

В даній справі спірним є стаж державної служби позивача, а саме зарахування до такого періоди його роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року.

п.4 ч.2 статті 46 Закону № 889-УІІІ визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посади позивача в спірні періоди з 24.04.2002 по 28.03.2005 заступник голови Бучацької районної ради, з 07.12.2010 по 22.12.2010 помічник голови Бучацької районної ради, з 23.12.2010 керуючий справами Бучацької районної ради, належать до категорії посад в органах місцевого самоврядування у силу вимог ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року № 2493-111, а тому підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторнами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 500/5731/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула