Справа № 420/683/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/683/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Пирогова, 4-а, м. Вінниця, 21018, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області в якому просив про визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він та його діти, уродженці Республіки Молдова, 11 жовтня 2013 року набули громадянство України за територіальним походженням за ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство», згідно рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року.

Після завершення процедури набуття громадянства України, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 13.09.2013 року Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області. 19.01.2017 року Позивача документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим Могилів-Подільським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Рішенням УДМС України в Вінницькій області за № 0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року скасовано попереднє рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 та його дітьми у відповідності до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року.

Оспорюване рішення прийняте Відповідачем на підставі Довідки про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням № 0501.4.1/22452-20 від 28.12.2020 року. Серед підстав зазначених у вказаній довідці є : 1) інформація про те, що позивач після отримання паспорта громадянина України продовжував користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова під час перетину державного кордону України; та 2) подача свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів про підставу набуття громадянства України, а саме свідоцтво про народження на території України діда позивача.

Позивач вважає, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

На відміну від чинної редакції ст. 21 ЗУ «Про громадянство України», редакція чинна на момент винесення оспорюваного рішення не містила такої підстави скасування рішення про набуття громадянства, як невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

При цьому позивач зазначає, що законодавство чинне на момент винесення оспорюваного рішення, хоч і встановлювало для особи, що набуває громадянство обов`язок повернути паспортні документи іншої держави компетентним органам, однак не встановлю жодних строків виконання таких обов`язків.

В Довідці про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням № 0501.4.1/22452-20 від 28.12.2020 року згадується лише те що Позивач використовував паспорт громадянина Молдови при перетині кордону України після набуття українського громадянства, без посилання на конкретну дату та час, а також місце перетину кордону.

При цьому відповідач мав документально встановити та підтвердити такі обставини саме станом на момент позбавлення громадянства.

Щодо підстави позбавлення громадянства - подача свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів про підставу набуття громадянства України, а саме свідоцтво про народження на території України діда Позивача, позивач зазначає, що вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Позивачем було надане свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Умань, видане компетентним органом, а саме Головним управлінням громадського стану Республіки Молдова. Питань та претензій до даного документу у Відповідача не було, оскільки даний документ пройшов перевірку зазначених у ньому відомостей при прийнятті рішення про набуття громадянства України за походженням.

У документах на підставі яких приймалось оспорюване рішення Відповідачем не доведено факт подачі Позивачем завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, Відповідачем не доведено наявність у Позивача умислу на вчинення вищевказаних дій

Крім того, позивач зазначає, що за результатами спеціальної перевірки інформації, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_3 , посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища або посади з підвищеним ризиком не виявлено.

З наведених підстав позивач вважає, що Рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 та його дітьми необґрунтоване, протиправне, незаконне, оскільки прийняте з порушенням приписів ЗУ «Про громадянство України», а також частини 2 статті 2 КАС України, а також його прийняття потягло за собою непропорційне втручання в приватне життя Позивача гарантоване статтею 8 Конвенції.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 31.01.2022 року поновлено позивачу строк звернення до суду та відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідно до вимог наказів ДМС України № 42/аг від 02.06.2020 та № 82/аг від 03.11.2020, в Державній Міграційній службі України здійснено перевірку законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001, у т.ч. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рішення УДМС України у Вінницькій області 7195 від 20.08.2013), в ході якої встановлено що він набув громадянство України за територіальним походженням - шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, що передбачено ст.21 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001, а саме:

Після набуття громадянства України та отримання довідки про реєстрацію громадянином України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 подав декларацію про відмову від громадянства Республіки Молдова, і був документований паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданим 13.09.2013 Могилів-Подільським РВ УДМС України у Вінницькій області.

Під час здійснення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 після дати набуття громадянства України (20.08.2013) продовжував користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_4 під час перетину державного кордону України протягом 2016 року (перевірка по системі «АРКАН» щодо перетину державного кордону від 28.12.2020).

Зазначений паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_4 , виданий 07.12.2006 офісом 00 м. Кишинів Республіки Молдова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пред`являв під час подання заяви про набуття громадянства України.

Вказаний факт свідчить про умисне невиконання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язання, наданого ним під час оформлення громадянства України, в частині повернення паспорта громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина Республіки Молдова (декларація про відмову від громадянства Республіки Молдова від 23.08.2013).

Таким чином відповідач вважає, що заявник набув громадянство України за територіальним походженням шляхом обману - умисне не виконання поданого ним особисто зобов`язання повернути паспорт іноземної держави до компетентних органів цієї держави.

Крім того, в ДПГПР ДМС України було виявлено невідповідність заявленої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 інформації про підставу для набуття громадянства України за територіальним походженням (народження діда на території України) - з інформацією, яка міститься в обліках державних органів України щодо наявності актового запису про народження такої особи (лист № 6.3-12233/6-20 від 09.12.2020).

Згідно матеріалів справи про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - підставою для набуття ним громадянства України за територіальним походженням слугувало нібито народження на території України до 24.08.1991 його діда - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області.

На підтвердження даного факту заявником було надано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Умань Черкаської області, серії НОМЕР_5 , видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова, в якому зазначено що актовий запис про народження № 54 від 15.05.1920 зареєстрований в РАЦС м. Умань.

Згідно інформації Державного архіву Черкаської області (лист № Г- 58/05-08 від 26.10.2020) та інформації Уманського міскрайонного відділу ДРАЦС (лист № 2147/22.7-04-03 від 03.12.2020), актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області - не виявлено.

Факт відсутності підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням, тобто неправдивість інформації про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області, було також підтверджено інформацією про результати перевірки автентичності документів громадян Республіки Молдова, наданою Агенцією Громадських Послуг Республіки Молдова, яка надійшла від НЦБ Інтерполу в Республіці Молдова (лист Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № МР/9584/20/В45/15092 від 15.06.2021, що надійшов у відповідь на запит ДМС України від 23.09.2020 за № 4-7421/2-20).

Згідно наданої інформації встановлено, що повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 . видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова (про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області), надане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час оформлення набуття громадянства України - не відповідає оригіналові.

Таким чином відповідач вважає, що заявник набув громадянство України за територіальним походженням внаслідок подання фальшивих документів та приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України - відсутність передбачених законом підстав.

Відповідач зазначає, що представник позивача невірно трактує законодавство України, що регулює питання громадянства

В ч. 8 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001, вказано - «Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави».

Це суттєві обставини, які необхідно враховувати при вирішенні питання щодо законності набуття громадянства України за територіальним походженням так як обов`язок повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави встановлено лише для тієї особи, яка вже набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Також представник позивача зазначає, що законодавством України, що регулює питання громадянств «не встановлено жодних строків виконання обов`язку повернути паспортні документи іншої держави компетентним органам».

Таке трактування Закону не може бути прийняте до уваги, так як хоча у даному випадку строки прямо і не зазначені, але прямо вказано - «особа, яка набула громадянство» і «подала декларацію про відмову від іноземного громадянства», що і означає, що такий обов`язок настає з моменту подання Декларації.

Висновок представника позивача про те, що обставини неповернення паспортного документа повинні були б існувати саме на момент винесення рішення про скасування оформлення набуття громадянства та що УДМС мало б підтвердити такі обставини саме на момент прийняття такого рішення - не узгоджується з жодним нормативно-правовим актом, який регулює питання громадянства в Україні.

Та обставина, що УДМС України у Вінницькій області не було встановлено факту користування позивачем правами громадянина Республіки Молдова після 2016 року - не знімає з позивача відповідальності за те що протягом трьох років з моменту набуття ним громадянства України та документування паспортом громадянина України, він умисно порушував надане ним особисто зобов`язання повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина (підданого) Республіки Молдова і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави.

В свою чергу в «Довідці про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням» № 0501.4.1/22452-20 від 28.12.2020 прямо вказано що особа продовжувала користуватись паспортами громадянина іншої країни після набуття громадянства України (20.08.2013), що прямо свідчить про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави, а інші дані, які містяться в Інтегрованій міжвідомчій інформаційно- телекомунікаційної системі «Аркан», зазначати в такій довідці немає жодної необхідності, так як підставою для прийняття рішення про скасування рішення про набуття громадянства України слугував факт не виконання зобов`язання в частині повернення паспорта громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави після набуття особою громадянства України, який підтверджено даними Інтегрованої міжвідомчої інформаційно- телекомунікаційної системі «Аркан».

Стосовно встановлення факту користування правами громадянина іноземної держави (використання паспорта іноземної держави під час перетину державного кордону, що було встановлено під час перевірки) - підтверджено факт того що такий паспортний документ здано не було, тобто особа умисно порушила подане нею зобов`язання, а це і означає що така особа набула громадянство України шляхом обману (підстава, передбачена ст.21 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001, в редакції, чинній на момент прийняття рішення).

Крім цього подання свідомо неправдивих відомостей в даному випадку необхідно розглядати в сукупності дій заявника: заявник особисто подав повторне свідоцтво про народження свого діда, тобто встановлено свідоме подання до міграційної служби такого документу; інформація, зазначена у даному документі не знайшла свого підтвердження, тобто встановлено неправдивість відомостей в документі, який заявник особисто подав до міграційної служби.

Крім цього підставою вважати цей документ фальшивим стала інформація про результати перевірки автентичності документів громадян Республіки Молдова, наданою Агенцією Громадських Послуг Республіки Молдова, яка надійшла від НЦБ Інтерполу в Республіці Молдова - тобто офіційна інформація уповноваженого органу цієї держави.

Разом з цим відповідач зазначає, що доведення умислу особи щодо подачі фальшивого документа - не відноситься до повноважень міграційної служби. Про виявлення ознак кримінального правопорушення було повідомлено правоохоронний орган, до повноважень якого відноситься здійснення досудового розслідування, у т.ч. визначення умислу на вчинення вищевказаних дій.

Так як скасування рішення про набуття громадянства України ґрунтувалось на відсутності підтвердження факту наявності у позивача підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням (доведено інформацією уповноважених органів України), а не на фальшивості поданого документу, то таке зауваження представника позивача - не може бути прийнято до уваги.

Щодо здійснення перевірки відповідності оформлення поданих документів вимогам законодавства України, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) - 31.07.2013.

Відповідальними працівниками було здійснено всі перевірки, передбачені діючим на той час законодавством України та нормативно-правими актами ДМС України.

Так як заявник подав документи, видані органами іноземної держави, то перевірка таких документів здійснювалась шляхом звірення інформації, вказаної в документах з інформацією, заявленою заявником; шляхом встановлення наявності в наданих документах всіх необхідних реквізитів; шляхом виявлення явних ознак їх можливої підробки (переклеювання фото, підчистка та виправлення написів і т.п.) та шляхом перевірки за обліками НЦБ Інтерполу.

При цьому жодних перевірок дійсності виданих органами іноземної держави документів, шляхом надсилання запитів до таких органів іноземної держави - не передбачено законодавством України.

Тобто на час оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у працівників УДМС не було правових підстав для отримання інформації від компетентних органів України щодо дійсності актового запису про народження діда заявника на території України до 24.08.1991.

Таким чином, на час оформлення набуття громадянства України, відповідальним працівниками було прийнято на віру правдивість інформації, наданої заявником про наявність у нього підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням, що до того ж було підтверджено наданим ним повторним свідоцтвом про народження діда на території України до 24.08.1991, виданим органом іноземної держави.

А проведення останнім часом перевірки законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням показало, що позивач в минулому надав до міграційної служби неправдиву інформацію про наявність у нього підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням, а тому він вважається особою, яка не має і не мала підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.І ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення).

Відповідач зазначає, що позивач не бажає встановити законним шляхом факт народження діда на території України, а бажає визнати рішення УДМС - незаконним, хоча таке рішення прийнято у відповідності до діючого законодавства.

У зв`язку з викладеним, умисність дій позивача в частині порушення та не виконання норм законодавства України, яке регулює питання громадянства, призвело до наступного: до набуття громадянства України особою, яка на мала на це підстав, тобто набуття громадянства України внаслідок приховування суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України; до фактичного, непередбаченого законодавством України - подвійного громадянства (особа, документована паспортом громадянина України, користується паспортом громадянина іноземної держави).

Крім цього, представник позивача подає інформацію, про те, що після дати прийняття рішення про скасування рішення про набуття громадянства України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 пройшов Спеціальну перевірку при призначенні на посаду державного службовця в державному органі України.

Відповідач зазначає, що дана інформація жодним чином не стосується оскаржуваного позивачем рішення УДМС України у Вінницькій області, так як в наданій до позову копії Довідки про результати проведення спеціальної перевірки, - про надісланий запит до міграційної служби України - не йдеться взагалі.

Представник позивача вважає, що рішення УДМС України у Вінницькій області про скасування рішення про набуття громадянства України має бути визнано протиправним та скасовано як у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 так і його дітей.

Відповідач зазначає, що діти заявника набули громадянство України разом з батьком - така процедура передбачена законом.

При поданні заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в своїй заяві зазначив своїх неповнолітніх дітей.

Тобто у його дітей не було окремої підстави для набуття громадянства України.

В даному випадку підставою слугувала та сама підстава, яка їх батьком була заявлена для себе. Більше того, згідно результатів перевірки було встановлено, що його діти після дати набуття громадянства України також користувались правами громадян Республіки Молдова, а саме - використовували паспорти громадян Республіки Молдова під час перетину державного кордону України протягом 2019-2020 років, про що також зазначено у «Довідці» та у відповідних «Поданнях», а перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон - долучені до матеріалів справи.

Таким чином рішення УДМС України у Вінницькій області про скасування рішення про набуття громадянства України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його дітей - прийняте відповідно до чинного законодавства України.

З наведених підстав відповідач вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Ухвалою суду від 04.04.2022 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про розгляд справи в порядку загального провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та його діти діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, уродженці Республіки Молдова, 11 жовтня 2013 року набули громадянство України за територіальним походженням за ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство», згідно рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року.

28.12.2020 року посадовою особою УДМС України у Вінницькій області було складено довідку №0501.4.1/22452-20 від 28.12.2020 «Про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням» ОСОБА_1 та його дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці Республіки Молдова, в якій зазначено, що вищенаведені особи набули громадянство України за територіальним походженням на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство України» шляхом обману, унаслідок подання свiдомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, а саме:

1. Під час проведення перевірки за обліками інтегрованоп мiжвідомчої iнформацiйно-телекомунікаційної системи «Аркан» щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після набуття громадянства України продовжував користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_4 , його донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжувала користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_6 , а його син - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 під час перетину державного кордону України (перевірка по системі «АРКАН» щодо перетину державного кордону від 28.12.2020).

Вказаний факт свідчить про невиконання ОСОБА_3 зобов`язання, наданого ним від свого iменi та вiд iменi своїх дітей, під час оформлення громадянства України в частині повернення паспортів громадянина Республіки Молдови до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадян Республіки Молдова (декларації від 23.08.2013).

2. Як підставу для набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив факт народження свого діда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України та надав повторне свідоцтво про його народження в м. Умань Черкаської області, видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова, в якому зазначено що актовий запис про народження № 54 вiд 15.05.1920 заресстрований в РАЦС м. Умань

Але згiдно інформації Уманського міскрайонного відділу ДРАЦС (лист № 2147/22.7-04-03 від 03.12.2020) та iнформації Державного архіву Черкаської області (лист № Г-58/05-08 вiд 26.10.2020), актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області - не виявлено.

Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами i поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» передбачено, що у разі вiдсутності документів, що підтверджують факт народження особи до 24.08.1991 р. на території України - подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 р. вищезазначені факти слугуватимуть підставою для скасування рішення про набуття громадянства України згiдно ч. 1 ст. 8 Закону «Про громадянство України» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його дітям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 вiд 20.08.2013).

З огляду на зазначене, посадовою особою УДМС України у Вінницькій області були складено подання, за результатами яких прийнято наступні рішення:

№0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області №7195 від 20.08.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 скасовано у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок не виконання зобов`язання, наданого ним під час оформлення громадянства України в частині повернення паспортів іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина iноземної держави, а також не підтвердження факту народження діда на території України.

№0501.4.1/22448-20 від 28.12.2020 року, яким рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області №7195 від 20.08.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_3 скасовано у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок не виконання зобов`язання, наданого його батьком, під час оформлення громадянства України в частині повернення паспортів іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина iноземної держави, а також не підтвердження факту народження батькового діда на території України.

№0501.4.1/22451-20 від 28.12.2020 року, яким рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області №7195 від 20.08.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 скасовано у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок не виконання зобов`язання, наданого її батьком, під час оформлення громадянства України в частині повернення паспортів іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина iноземної держави, а також не підтвердження факту народження батькового діда на території України.

Вважаючи, що рішення УДМС України в Вінницькій області про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 та його дітьми необґрунтоване, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Закон України «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-ІІІ) визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Законодавство України про громадянство України, згідно зі ст. 2 Закону №2235-ІІІ, ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків без громадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України;

4) визнання права громадянина України на зміну громадянства;

5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону №2235-ІІІ визначено, що громадянство України набувається за територіальним походженням.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач та його діти є уродженцями Республіки Молдова.

Відповідно до ст. 8 Закону №2235-ІІІ (в редакції чинній станом на дату набуття позивачем та його дітьми громадянства України)

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника.

Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Відповідно до положень ст. 9 Закону №2235-ІІІ (в редакції чинній станом на дату набуття позивачем та його дітьми громадянства України), іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства України є, серед іншого,2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) цих держав.

Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства;

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №2235-ІІІ (в редакції, чинній станом на 28.12.2020 року), підставою для втрати громадянства України є набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів;

Відповідно до ст. 21 Закону №2235-ІІІ (в чинній редакції), рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Разом з цим, станом на 28.12.2020 року діяла інша редакція ст. 21 Закону №2235-ІІІ, відповідно до якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Як встановлено судом, однією з підстав для прийняття рішень про скасування рішення №7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України позивачем та його дітьми було не виконання зобов`язання, в частині повернення паспортів іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина iноземної держави.

Таким чином законодавство чинне на момент прийняття рішень про скасування рішення №7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України позивачем та його дітьми, хоча і встановлювало для особи, що набуває громадянство обоє 'язок повернути паспортні документи іншої держави компетентним органам, однак не передбачало скасування рішення про оформлення набуття громадянства України з підстав невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство.

Скасування рішення про оформлення набуття громадянства України з підстав невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство було закріплено в Законі №2235-ІІІ в редакції Закону № 1941-IX від 14.12.2021.

З огляду на зазначене, прийняття 28.12.2020 року рішень про скасування рішення №7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України позивачем та його дітьми, з підстав невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство є протиправним з огляду на відсутність в ст. 21 Закону №2235-ІІІ зазначеної підстави.

Стосовно іншої підстави прийняття 28.12.2020 року рішень про скасування рішення №7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України позивачем та його дітьми - не підтвердження факту народження діда на території України, суд зазначає наступне.

На підтвердження факту народження діда на території України Позивачем було надано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Умань Черкаської області, серії НОМЕР_5 , видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова, в якому зазначено що актовий запис про народження № 54 від 15.05.1920 зареєстрований в РАЦС м. Умань.

Згідно інформації Державного архіву Черкаської області (лист № Г- 58/05-08 від 26.10.2020) та інформації Уманського міскрайонного відділу ДРАЦС (лист № 2147/22.7-04-03 від 03.12.2020), актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області - не виявлено.

Як зазначає відповідач, факт відсутності підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням, тобто неправдивість інформації про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області, було також підтверджено інформацією про результати перевірки автентичності документів громадян Республіки Молдова, наданою Агенцією Громадських Послуг Республіки Молдова, яка надійшла від НЦБ Інтерполу в Республіці Молдова (лист Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № МР/9584/20/В45/15092 від 15.06.2021, що надійшов у відповідь на запит ДМС України від 23.09.2020 за № 4-7421/2-20). Згідно наданої інформації встановлено, що повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 . видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова (про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Умань Черкаської області), надане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час оформлення набуття громадянства України - не відповідає оригіналові.

При цьому станом на 28.12.2020 року у відповідача була відсутня зазначена інформація, і відповідач не міг її використовувати під час прийняття рішень про скасування набуття громадянства позивачем та його дітьми.

Разом з цим суд зазначає, що необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону № 223 5-III є встановлення факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Питань та претензій до свідоцтва про народження діда позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Умань Черкаської області, серії НОМЕР_5 , видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова у відповідача не було, оскільки даний документ пройшов перевірку зазначених у ньому відомостей при прийнятті рішення про набуття громадянства України за походженням.

Зокрема такий обов`язок встановлений пунктами 89-90 Розділу IV Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом президента України від 27.03.2001 року за № 215

Отже достовірність фактів викладених у заяві про набуття громадянства та достовірність поданих документів перевіряються до моменту винесення рішення про набуття громадянства.

У документах на підставі яких приймалось оспорюване рішення Відповідачем не доведено факт подачі Позивачем завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Крім того, Відповідачем не доведено наявність у Позивача умислу на вчинення вищевказаних дій.

При цьому, відповідачем не надано доказів визнання протиправним та нечинним свідоцтва про народження діда позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Умань Черкаської області, серії НОМЕР_5 , видане 25.11.2010 Головним управлінням громадянського стану Республіки Молдова

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-ІV від 23.02.2006року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до приватного та сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Словосполучення "згідно з законом" не просто відсилає до національного законодавства, а й пов`язане з вимогою якості "закону", вимогою принципу верховенства права, про що прямо йдеться у преамбулі Конвенції. Отже цей вислів означає, - і це випливає з предмету і мети статті 8, - що в національному законодавстві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання державних органів у права, гарантовані п.1.

Крім того, ЄСПЛ зазначає, що втручання має бути не лише здійснене згідно із законом, але й вважатися необхідним у демократичному суспільстві. Поняття необхідності передбачає, що для такого втручання є нагальна суспільна потреба і що втручання пропорційне законній меті його здійснення (рішення у справі Кембел проти Сполученого Королівства" від 25.03.1992 року п.44).

Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, наданими національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

Таким чином, з урахуванням наведених положень Конвенції та правових позицій ЄСПЛ, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення більш ніж через 7 років після набуття позивачем та його дітьми громадянства України, є втручанням в приватне життя позивача, яке, на думку суду не є необхідним у демократичному суспільстві.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року Рисовський проти України зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи зазначену справу, Європейський суд зазначив, що принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є гарантією стабільності суспільних відносин, яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

З огляду на зазначене, скасування 28.12.2020 року рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області №7195 від 20.08.2013 про набуття громадянства України ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд вважає протиправним.

При цьому суд звертає увагу, що позивач просить про визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та його дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з цим суд зазначає, що рішенням УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Щодо його дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було прийнято окремі рішення №0501.4.1/22451-20 від 28.12.2020 року та №0501.4.1/22448-20 від 28.12.2020 року відповідно.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 ;

визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22448-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_3 ;

визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22451-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Пирогова, 4-а, м. Вінниця, 21018, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22449-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22448-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_3 .

Визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Вінницькій області за №0501.4.1/22451-20 від 28.12.2020 року, яким було скасовано рішення УДМС України у Вінницькій області № 7195 від 20.08.2013 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби у Вінницькій області (вул. Пирогова, 4-а, м. Вінниця, 21018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та 40 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук