Справа № 260/5561/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/5561/21 пров. № А/857/1734/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатські області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 260/5561/21 (головуючий суддя Іванчулинець Д.В., проголошено в м. Ужгород о 17:15:54) за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області в особі Тячівського відділення (позивач) звернулось з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (відповідач), третя особа - ОСОБА_1 (третя особа), якою просило: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаринця Олександра Івановича щодо винесення постанови від 07 жовтня 2021 року ВП № 60111196 про накладення штрафу на боржника (Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області) в сумі 10200,00 грн. та скасувати постанову.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. 07 серпня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/808/19 було частково задоволено позовні вимоги позивача до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області. Визнано протиправними дії Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 страхових виплат. Визнано протиправною відмову Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у призначенні ОСОБА_1 страхових виплат, оформлену листом №07-01/09-456 від 24.05.2019 року. Зобов`язано Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області прийняти за заявою позивача від 16.05.2019 року рішення про призначення страхових виплат, передбачених Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з урахуванням висновків суду.

Рішення набрало законної сили 17 вересня 2019 року. Зазначене рішення залишається невиконаним з поважних причин, оскільки стягувач ухиляється від подання до відділення фонду висновку МСЕК про ступінь втрати його працездатності. У зв`язку з тим, що рішення не виконано відповідачем 07 жовтня 2021 року в межах відновленого виконавчого провадження ВП № 60111196 винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. З вищезазначеними діями державного виконавця позивач не погоджується, вважає їх протиправними, а постанову про накладення штрафу такою, що підлягає скасуванню. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у задоволені адміністративного позову відмолено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області в особі Тячівського відділення подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами адміністративного позову.

Відповідно до вимог п. 1 п.п.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи зі їх участю.

Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

07 серпня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/808/19 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області. Визнано протиправними дії Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 страхових виплат. Визнано протиправною відмову Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у призначенні позивачу страхових виплат, оформлену листом №07-01/09-456 від 24.05.2019 року. Зобов`язано Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області прийняти за заявою ОСОБА_1 від 16.05.2019 року рішення про призначення страхових виплат, передбачених Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з урахуванням висновків суду.

17 вересня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 260/808/19 (том І, а.с.163, 164).

19 вересня 2019 року, з метою примусового виконання виконавчого листа від 17 вересня 2019 року по справі № 260/808/19, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень у УРВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою про відкриття виконавчого провадження (том І, а.с.162).

22 січня 2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Досяк Максимом Богдановичем (державний виконавець), керуючись статтями 3, 4. 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання (том І, а.с.174).

26 червня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки отримано від боржника повідомлення за № 10-06-265 від 17.03.2020 року про виконання рішення суду та додано постанову за № 0716/242/242/2 від 10.03.2020 р. про призначення потерпілому (стягувачу) позивачу щомісячної страхової виплати (том І, а.с.195, 196).

30 березня 2021 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №60111196, оскільки 10 березня 2021 року набрало законної сили рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі за № 260/2576/20, яким визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 червня 2020 року (том І, а.с.198).

27 травня 2021 року державним виконавцем винесено вимогу виконавця, відповідно до якої, останні невідкладно вимагає виконати рішення суду у справі № 260/808/19 (том І, а.с.199).

08 червня 2021 року боржником скеровано до державної виконавчої служби пояснення за № 20/01-08-295, відповідно до яких просили повернути виконавчий документ стягувачу, оскільки єдиною перешкодою на шляху до призначення виплат є фактична відмова стягувача пройти огляд у Обласному центрі медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної адміністрації (МСЕК), та отримати висновок про ступінь втрати його професійної працездатності і подати цей висновок Тячівському відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (том І, а.с.200-207).

25 червня 2021 року відповідачем винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення (том І, а.с.212).

07 жовтня 2021 року відповідачем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на боржника за повторне невиконання без поважних причин рішення суду (том І, а.с.220).

05 жовтня 2021 року відповідачем повідомлено Тячівський районний відділ поліції Головного управлення Національної поліції в Закарпатській області про вчинення посадовими особами Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України (том І, а.с.221-223).

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі за № 260/808/19, яке набрало законної сили 17 вересня 2019 року, боржником не виконано, державним виконавцем обґрунтовано і правомірно застосовано до позивача штраф за невиконання рішення, у межах виконавчого провадження ВП № 60111196.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статтею 63 Закону, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 75 Закону закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Таким чином, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано протягом 10 робочих днів з моменту отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

07 серпня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/808/19 було частково задоволено позовні вимоги позивача до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області. Рішення набрало законної сили 17 вересня 2019 року.

23 березня 2020 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з метою перевірки правильності виконання рішення суду надіслано Фонду соціального страхування України листа з проханням перевірити правильність розрахунків сум страхових виплат потерпілому позивачу, відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/808/19 від 07.08.2019.

Оскільки Тячівським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області прийнято за заявою ОСОБА_1 від 16.05.2019 року рішення про призначення страхових виплат виходячи з наявних документальних підстав, передбачених Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з урахуванням висновків суду, 26 червня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2576/20 від 14.12.2020 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Подинського Я.Ю. до відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області та скасовано постанову про постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 р.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 р. рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2576/20 від 11.12.2020 залишено без змін, а апеляційну скаргу відділу ПВР без задоволення.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду мотивована тим, що відповідачем фактично не було виконане рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/808/19 від 07 серпня 2019 року, оскільки призначення щомісячної грошової виплати позивачу в розмірі 0.00 грн. не може свідчити про належне виконання судового рішення, оскільки майновий стан позивача після призначення такої не змінився.

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищезазначеної статті та встановлених обставин судовим рішенням в адміністративній справі за № 260/2576/20 від 11 грудня 2020 року, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що наведена позивачем причина поважності не виконання рішення суду у справі за № 260/808/19 від 07 серпня 2019 року не є поважною.

Жодних інших доказів наявності причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, та які не залежали від власного волевиявлення Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області в особі Тячівського відділення не надано, судом не здобуто та матеріали справи не містять таких відомостей.

За правилами ч.2 ст. 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відтак, підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова старшого державного виконавця ВП № 60111196 від 07.10.2021 року про накладення на боржника штрафу у розмір 10200,00 грн. відповідає зазначеним критеріям правомірності, так як прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому правові підстави для визнання її протиправною і скасування відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 260/5561/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний