Справа № 440/11308/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

. 06 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/11308/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Решетилівської міської ради про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 у справі № 440/11308/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Решетилівської міської ради стосовно нерозгляду у передбачений законодавством спосіб заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Решетилівської міської ради в межах с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області; зобов`язано Решетилівську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Решетилівської міської ради в межах с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Решетилівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Рішення набрало законної сили 02 листопада 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі № 440/11308/21 встановлено судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21 шляхом встановлення Решетилівській міській раді строку до 01 лютого 2022 року для подання звіту про його виконання.

01 лютого 2022 року від Решетилівської міської ради надійшов звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21 зі змісту якого випливає, що останнє фактично не виконане - розгляд питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Решетилівської міської ради в межах с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області перенесено на наступну сесію міської ради.

Ухвалою від 16 лютого 2022 року в прийнятті звіту Решетилівської міської ради про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21 відмовлено, Решетилівській міській раді встановлено строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21 до 16 березня 2022 року.

14 березня 2022 року від Решетилівської міської ради отримано повідомлення про неможливість розгляду питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Решетилівської міської ради в межах с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області оскільки в зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України скликання сесії Решетилівської міської ради, а відтак і вирішення питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є неможливим.

Оцінюючи обґрунтованість поданого відповідачем повідомлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00 від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що розгляд питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Решетилівської міської ради в межах с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області перенесено на наступну сесію міської ради.

Як пояснив відповідач, причиною неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 стало введення в Україні воєнного стану з 05:30 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, що унеможливило скликання сесії Решетилівської міської ради.

Проаналізувавши вищевикладене суд визнає поважними причини неподання Решетилівською міською радою звіту про виконання судового рішення суду у справі № 440/11308/21.

Суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту - до 06 червня 2022 року.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини неподання Решетилівською міською радою звіту про виконання судового рішення суду у справі № 440/11308/21 у строк до 16 березня 2022 року.

Встановити Решетилівській міській раді строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 440/11308/21 до 06 червня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.О. Чеснокова