Справа № 280/9815/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9815/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року в адміністративній справі №280/9815/21 (головуючий суддя першої інстанції Конишева О.В.) за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, (третя особа - Акціонерне товариство «ОТП Банк») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.10.2021 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, (третя особа - Акціонерне товариство «ОТП Банк»), в якому просила: - визнати протиправними дії Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо винесення постанови у ВП №61057144 про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2020 року та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2020 року;

- скасувати постанови, прийняті у ВП №61057144 про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2020 року, про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2020 року;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. щодо винесення постанови у ВП №65826988 про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021 року;

- скасувати постанову, прийняту у ВП №65826988 про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2015 року пропущено строк для пред`явлення виконавчого напису нотаріуса №2635 від 28.04.2010 року до виконання, що чітко вбачається із самого виконавчого напису, в якому наявний запис про повернення виконавчого документу 23.03.2015 року. Позивач вважає дії відповідачів протиправними, а оскаржувані постанови такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

05.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (позивач) укладено договір іпотеки №РМL-202/020/2008, предметом якого є жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності: 23/50 частина ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Романцовим І.А. 26.10.2001 року за р№3139; 27/50 частин ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого п`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10.06.1992 року за р№3-1258 та угоди, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького приватного нотаріального округу Романцовим 26.10.2001 року за р№3135, зареєстрованих в ОП ЗМИТІ 29.10.2001 року, 25.10.2001 року, 19.02.1993 року відповідно в книзі 118 за номером НОМЕР_1 . Реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15947457,

З матеріалів справи вбачається, що у Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходилось на виконанні виконавче провадження №61057144 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. №2635 від 28.04.2010 року, яким звернуто стягнення на житловий будинок (літ.А) загальною площею 87,2 кв.м, житловою площею 49,7 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м разом з господарчими будівлями та спорудами: навіс-«Н», душ-«П»; вбиральня-«Ж», теплиця-«М», сараї- «Д,Г,б,Е,Л,3,К,В», літня кухня-«Б», гараж-«Е», яма зливна-«№5», «№7», паркани-«№№6,1,4», замощення- «І», ворота-«3», водопровід-« 2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказаний виконавчий напис подано на виконання до Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі в січні 2020 року.

З матеріалів виконавчого провадження №61057144 вбачається, що даний виконавчий напис №2635 від 28.04.2010 року подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для виконання у січні 2020 року.

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі Світлою Л.В. постановою від 24.01.2020 року відкрито виконавче провадження №61057144 року за вказаним вище виконавчим написом.

Постановою від 26.03.2020 року державного виконавця Шевченківського ВДВС Світлої Л.В. повернуто виконавчий документ стягувачу з примусового виконання виконавчого напису №2635 від 28.04.2010 року на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»

Крім того, 17.06.2021 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. відкрито виконавче провадження №65826988 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. №2635 від 28.04.2010 року.

Позивач вважаючи, що АТ «ОТП Банк» пропущено строк на пред`явлення виконавчого напису №2635 від 28.04.2010 року до виконання, оскаржив постанови державного та приватного виконавців до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404 виконавчі написи нотаріусів відносяться до рішень, що підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2, 5, 6 до статті 12 Закону №1404 визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, виконавчий напис нотаріуса №2635 від 28.04.2010 року містить запис про повернення виконавчого документу 23.03.2015 року.

Згідно листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 13.10.2021 року №66721/1 виконавчий напис №2635 від 28.04.2010 року на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період з 23.03.2015 року по 23.01.2020 року не перебував.

Крім того, в листі зазначено, що за виконавчим написом нотаріуса №2635 від 28.04.2010 року відкривалось виконавче провадження в 2010 році, в 2011 році, в 2014 році та в 2015 році, та кожного разу приймалася постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.14).

З наведеного вбачається, що до виникнення спірних правовідносин останній раз постанова про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим написом нотаріуса №2635 від 28.04.2010 року приймалась 23.03.2015 року, що підтверджується не лише наведеним вище листом листом Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі, а й записом на зворотній стороні виконавчого напису нотаріуса №2635 від 28.04.2010 року.

Таким чином, лише зі спливом майже 5 років після повернення виконавчого документа, стягувач - АТ «ОТП Банк» у січні 2020 року звернувся до Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про прийняття виконавчого напису №2635 від 28.04.2010 року для виконання.

Відтак, Шевченківським ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2020 року у ВП №61057144 прийнято з порушенням трирічного строку, встановленого частиною 1 статті 12 Закону №1404, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині та скасування вказаної постанови.

Позовні вимоги про скасування постанови, прийнятої Шевченківським ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у ВП №61057144 про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2020 року; та постанови, прийнятої приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. у ВП №65826988 про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021 року, є похідними від задоволеної вище вимоги (оскільки прийняті після неї), а тому також належать задоволенню.

Посилання апелянта на те, що строк пред`явлення виконавчого напису на виконання не пройшов з останнього повернення виконавчого документу (26.03.2020 року) колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судом встановлено протиправність прийняття постанови Шевченківським ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у ВП №61057144 про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2020 року.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року в адміністративній справі №280/9815/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року в адміністративній справі №280/9815/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду не пізніше тридцяти днів після закінчення (скасування) воєнного стану на території України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак