Справа № 600/1044/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1044/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 07.02.2022 ВП № 68032821 в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу від 07.02.2022 ВП № 68032821 підлягає скасуванню, оскільки на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 по справі № 600/2730/21-а, Головним управлінням здійснено ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи, що Головним управлінням добровільно вжито (перерахунок пенсії) та вживаються (виплата пенсії) дії на виконання рішення суду в порядку черговості за окремим бюджетним фінансуванням згідно Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/3264, вважає дії відповідача неправомірними, а постанову про накладення штрафу незаконною та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Окрім цього, вказує, що виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Головне управління не має. Таким, чином Головне управління в межах наданих повноважень, фактично виконало рішення Чернівецького окружного адміністративного суду в повному обсязі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених ст. 287 КАС України.

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача шляхом надіслання на офіційну електронну адресу тексту ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Цією ж ухвалою витребувано у відповідача письмові докази по справі.

На виконання вимог ухвали суду, відповідач не надав до суду витребувані докази.

Відповідач правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з посиланням на відповідні докази та норми права, до суду не надав.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

04.01.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюком А.Г. відкрито виконавче провадження № 68032821 щодо примусового виконання виконавчого листа № 600/2730/21-а від 22.12.2021, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 600/2730/21-а від 22.12.2021, виданим Чернівецьким окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 30.07.2020 № 21/428, наданої Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

17.01.2022 позивачем надіслано відповідачу листа №2400-0802-5/2075 про виконання виконавчого листа по виконавчому провадженню № 68032821.

У вказаному листі зазначено, що Головним управлінням, на виконання рішення суду від 12.11.2021 у справі № 600/2730/21-а, ОСОБА_1 здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 30.07.2020 № 21/428, з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення.

З лютого 2022 року нарахування пенсійної виплати буде здійснюватися в новому розмірі.

Різницю між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду за період з 01.01.2020 по 31.01.2022, яка складає 39426,88 грн, включено до Реєстру рішень суду.

Окрім цього, зазначено, що враховуючи положення рішень Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012, джерелом фінансування виплатна виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 є кошти державного бюджету. Таким чином нараховані суми можуть бути виплачені органом Пенсійного фонду після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

З огляду на наведене, позивач просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

Аналогічного змісту позивач направив листа відповідачу 01.02.2022 за № 2400-0802-5/4383, на його вимогу від 21.01.2022.

07.02.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюком А.Г. за не виконання рішення суду винесено постанову ВП № 68032821 про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в розмірі 5100,00 грн і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено Головне управління про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ)

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, з аналізу вказаних норм видно, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. Тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Судом встановлено, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 600/2730/21-а від 22.12.2021, виданим Чернівецьким окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 30.07.2020 № 21/428, наданої Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

Дослідженням матеріалів справи, встановлено, що 07.02.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Антонюком А.Г. за не виконання рішення суду винесено постанову ВП № 68032821 про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в розмірі 5100,00 грн і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено Головне управління про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду.

Cтаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Так, згідно частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII свідчить, що встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

Відтак, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Суд наголошує, що на виконання рішення суду від 12.11.2021 у справі № 600/2730/21-а, ОСОБА_1 здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 30.07.2020 № 21/428, з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення. З лютого 2022 року нарахування пенсійної виплати буде здійснюватися в новому розмірі. Різницю між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду за період з 01.01.2020 по 31.01.2022, яка складає 39426,88 грн, включено до Реєстру рішень суду.

Стосовно невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, суд зазначає наступне.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Окрім цього, звертаючись з цим позовом позивач також посилався на правову позицію викладену у рішеннях Верховного суду України (постанова від 24.03.2015 у справі № 21-66а14 та від 26.05.2015 у справі № 21-199а15) та Верховного Суду (постанови від 10.09.2019 по справі №0840/3476/18 та від 19.08.2020 по справі №140/784/19), яка стосується того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Дійсно, до 22.07.2020 механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (далі - Порядок №649) та Порядком ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 (далі - Порядок №20-1).

Так, згідно пункту 3 Порядку №649 було передбачено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Саме з урахуванням положень пункту Порядку №649 затверджено Порядок №20-1, згідно пункту 3 якого у реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень": на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів.

Разом з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року, справа №640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінено, зокрема пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відтак, з 22.07.2020 положення Порядку №649 є нечинними, і як наслідок і такими є і положення Порядку №20-1, тому не підлягають застосуванню при виконанні рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2533/21-а від 19.08.2021.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплата пенсій, а також у даному разі підвищення до пенсії, здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Так, відповідно до ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Як видно з матеріалів справи, позивач листами від 17.01.2022 №2400-0802-5/2075 та від 01.02.2022 за № 2400-0802-5/4383 повідомив відповідача, що на виконання рішення суду від 12.11.2021 у справі № 600/2730/21-а, ОСОБА_1 здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 30.07.2020 № 21/428, з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення.

З лютого 2022 року нарахування пенсійної виплати буде здійснюватися в новому розмірі.

Різницю між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду за період з 01.01.2020 по 31.01.2022, яка складає 39426,88 грн, включено до Реєстру рішень суду.

Окрім цього, зазначено, що враховуючи положення рішень Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012, джерелом фінансування виплатна виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 є кошти державного бюджету. Таким чином нараховані суми можуть бути виплачені органом Пенсійного фонду після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

З вказаного видно, що позивач добровільно виконав рішення суду в частині здійснення ОСОБА_1 нарахування перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 30.07.2020 № 21/428, з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення, однак не здійснив виплату та перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету згідно на вказану вище виплату не виділялись, що свідчить про те, що позивачем добровільно виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням боржник здійснив нарахування суми грошової допомоги, яка підлягає сплаті за рішенням суду, водночас у зв`язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у виконавчому проваджені не були.

Суд приходить до висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення суду у справі № 600/2730/21-а, не виконано за поважної підстави, оскільки грошові кошти у вигляді нарахованої різниці пенсії, яка належить ОСОБА_1 не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 у справі №814/2655/14, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 19.08.2020 у справі №140/784/19.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевстановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 07.02.2022 ВП № 68032821 розмірі 5100,00 грн діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

До того ж, суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

На переконання суду відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів, тому вести мову про порушення Україною позитивних зобов`язань перед пенсіонером не можна. Правова система України не існує автономно, тому ефективна реалізація її механізмів можлива виключно із врахуванням фінансово-економічних показників держави.

Суд вважає, що постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 07.02.2022 ВП № 68032821 в розмірі 5100,00 грн є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність понесених судових витрат позивачем - суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд приходить до висновку, що судові витрати не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 14, 77, 139, 243-246, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 07.02.2022 ВП № 68032821 в розмірі 5100,00 грн.

Згідно ст. 272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до ст. ст. 287, 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, 3, );

відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (м. Чернівці, вул. Целана, 11, ).

Суддя В.К. Левицький