Справа № 420/2088/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2088/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови листом від 17.12.2021 року за вих. №24590-24743/Я-02/8-1500/21 у проведенні перерахунку пенсії з 06.12.2021 року на підставі довідки Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 29.05.2020 року № 19/10 про складові заробітної плати для призначення пенсії;

- зобов`язати провести з 06.12.2021 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 29.05.2020 року № 19/10 про складові заробітної плати для призначення пенсії.

Ухвалою від 02 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером за віком.

29.05.2020 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області видано позивачу затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 формою, довідку від 29.05.2020 року № 19/10 про складові заробітної плати для призначення пенсії. Даною довідкою підтверджено, що я працював в ГУДМС України в Одеській області на посаді начальника відділу.

З даної довідки вбачається, що станом на 29.05.2020 року заробітна плата на посаді начальника відділу становить 9342 грн., проте пенсію позивач отримує на нижчому рівні, оскільки 60 % від 9342 (заробітна плата по посаді державного службовця) дорівнює 5602, 20 грн, а не 2870, 78 грн., як отримує позивач.

З метою відновлення свого порушеного права позивач звернувся із заявою до відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.05.2020 року № 19/10, проте листом від 17.12.2021 року № 24590-24743/Я-02/8-1500/21 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи на посаді державної служби і станом на 01.05.2016 року він не обіймав посаду державної служби.

Позивач вважає, що йому протиправно відмовлено у перерахунку пенсії.

Так, позивач зазначив, що відповідно до положень Закону № 889-УІІІ державні службовця, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами КМУ мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Такий перерахунок закріплено постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 та № 581 від 23.04.2003, якими передбачено, що перерахунок пенсії непрацюючим державним службовцям проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідки, виданої державним органом за останнім місцем роботи.

На думку позивача, вказана вище довідка, яка містить складові заробітної плати, з яких було нараховано внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, є єдиною законною підставою для призначення або перерахування пенсії державного службовця на відповідному рівні.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/5821/22 від 14.02.2022 року), в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі наданих документів.

Відповідач зазначив, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи на посадах державної служби, а також на 01.05.2016 року позивач не обіймав посаду державної служби, права на призначення пенсії за віком згідно з Законом № 889 відсутнє.

Позивачем надано відповідь на відзив (вхід. № 10574/22 від 21.01.2022 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не просить відповідача про призначення йому пенсії на підставі Закону № 889, а просить про перерахунок пенсії на підставі відповідної довідки, що прямо передбачено ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», на що позивач має право.

Відповідач не надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

На виконання ухвали суди відповідачем надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача (вхід. № 10660/22 від 21.02.2022 року та № 10657/22 від 21.02.2022 року).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що на підставі заяви про призначення пенсії за віком від 13.10.2015 року, пенсійним органом ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на загальних умовах, що підтверджено протоколом від 17.11.2015 року.

Відповідно до протоколу від 17.11.2015 року, стаж позивача на державній службі складає 2 роки 1 місяць 17 днів.

Відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 09.02.2017 року призначений на посаду заступника начальника відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління ДМС України в Одеській області та 09 лютого 2017 року складено присягу державного службовця.

Також матеріалами пенсійної справи підтверджено, що відповідно до наказу Державної міграційної служби України від 07.05.2020 року № 84 ОСОБА_1 звільнено з 18 травня 2020 року з посади начальника Суворовського районного відділу у місті Одесі Головного управління ДМС в Одеській області у зв`язку із досягненням 65-річного віку відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

Суд встановив, що позивач подав до пенсійного органу заяву про призначення/перерахунок пенсії від 03.12.2021 року, зареєстровану в ГУПФ України в Одеській області 06.12.2021 року, в якій просив перерахунок пенсії, вид пенсії за вислугу років, додавши до заяви довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 19/10 від 29.05.2020 року.

Листом від 17.12.2021 року № 24590-24743/Я-02/8-1500/21 відмовлено, оскільки відсутній необхідний стаж роботи на посадах державної служби, а також на 01.05.2016 року позивач не обіймав посаду державної служби, права на призначення пенсії за віком згідно з Законом № 889 відсутнє.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать не задоволенню повністю, з огляду на таке.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ.

Відповідно до п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проте суд встановив, що позивачу призначена пенсія за віком на загальних умовах передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів пенсійної справи суд встановив, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи на посадах державної служби.

Так, відповідно до протоколу від 17.11.2015 року, стаж позивача на державній службі складає 2 роки 1 місяць 17 днів.

Також відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 09.02.2017 року призначений на посаду заступника начальника відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління ДМС України в Одеській області та 09 лютого 2017 року складено присягу державного службовця, та відповідно до наказу Державної міграційної служби України від 07.05.2020 року № 84 ОСОБА_1 звільнено з 18 травня 2020 року з посади начальника Суворовського районного відділу у місті Одесі Головного управління ДМС в Одеській області у зв`язку із досягненням 65-річного віку відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу». Таким чином, у позивача відсутнє необхідного стажу на державній службі не менш 10 років, та на момент набрання чинності Закону № 889 -УІІІ не займав посаду, віднесену до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723.

Так, відповідно до записів у трудовій книжки ОСОБА_1 , позивач звільнений 25.06.2012 року за власним бажанням з посади тимчасово виконуючого обов`язки начальника ДП «Чоразморшлях» та тільки 09.02.2017 року позивач призначений на посаду заступника начальника відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління ДМС України в Одеській області та 09 лютого 2017 року складено присягу державного службовця.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідач правомірно дійшов висновку щодо відсутності підстав для призначення позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ.

У відповіді на відзиву позивач зазначив, що позивач не просить відповідача про призначення йому пенсії на підставі Закону № 889, а просить про перерахунок пенсії на підставі відповідної довідки, що прямо передбачено ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», на що позивач має право.

Оцінюючи докази у справі, суд доходить висновку, що такі доводи позивача є помилковими та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

По-перше, суд зазначає, що позивачу не призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ.

По-друге, чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії призначеної на підставі Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцем, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, Закон №889-VIII.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року, а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, в якій підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до таких не віднесено.

У постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року по справі №522/2736/17 колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 391/741/16-а та постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 522/2736/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Враховуючи те, що у позові відмовлено та відсутні витрати відповідача пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.