Справа № 380/1892/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1892/22
провадження № П/380/1901/22
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

01 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши клопотання представник відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, рішення та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 14.12.2012 №184465 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що є юридичною особою і правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та являється відповідачем у справі, викладене ним у листі - відповіді від 17.12.2021 № 18913-18583/Я-53/8-1300/21 на заяву №18583/Я-1300-21 від 26.11.2021, щодо переводу ОСОБА_1 з 01.11.2012 на пенсію як особу з інвалідністю відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 5303,85 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення 65 версія : 1.6.71.1 від 16.04.2021 09:14 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що є юридичною особою і правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та являється відповідачем у справі, викладене ним у листі - відповіді від 10.12.2021 №18426-19298/Я-52/8-1300/21 на заяву ОСОБА_1 №18583/Я-1300-21 від 26.11.2021 про перерахунок пенсії з 01.11.2012 по 30.11.2021, а з 01.12.2021 довічно в розмірі 5303,85 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова здійснити з 01.11.2012 до сьогодні і довічно поновлення пенсії ОСОБА_1 по інвалідності та нарахувати її відповідно до раніше призначеної - згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 №380/1673/20 та відповідно рішення №65 від 16.04.2021 (версія : 1.6.64.1 час розрахунку 08:29) з 01.11.2012 по 30.11.2021, а з 01.12.2021 довічно в розмірі - 10416,48 грн та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію несвоєчасно виплачених за період з 01.11.2012 до сьогодні (до дня виплати) грошових сум пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до Закону №3723, згідно з вимогами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та здійснити виплату такої індексації;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести компенсацію несвоєчасно виплачених за період з 01.12.2012 до сьогодні (до дня виплати) грошових сум пенсії ОСОБА_1 по інвалідності як державного службовця, відповідно до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та здійснити виплату такої компенсації.

Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

25.02.2022 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду передбаченого статтею 122 КАС України.

В обґрунтування наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача посилаючись на постанову Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №813/5002/17 вказав, що ОСОБА_1 звернувся до суду 10.01.2022 з позовними вимогами за період 01.12.2012, тобто зі пропуском строку звернення до суду, та не подав заяви про поновлення пропущеного строку.

Позивачем подано заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №380/1673/20, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 16.03.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 16.04.2021 рішенням Головного управління №65 здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 до 30.11.2021, а з 01.12.2021 - довічно. Однак, 10.12.2021 листом №18426-19298/Я-52/8-1300/21 позивач отримав новий варіант рішення №65, де пенсію залишено в старому розмірі. На звернення позивача за роз`ясненнями, відповідач листом №18913-18583/Я-53/8-1300/21 від 17.12.2021 повідомило про те, що розпорядження від 14.11.2012 №184465 не скасовано, відповідно рішення суду у справі №380/1673/20 не виконано. Відтак, позивач дізнався про порушення своїх прав з листа пенсійного фонду від 17.12.2021, відповідно строк звернення до суду не пропущено.

При вирішенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Правова визначеність є універсальним правовим інститутом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою та особою, як реалізація і забезпечення прав і свобод людини і громадянина, встановлення юридичної відповідальності, підстав та порядку притягнення до такої відповідальності, неприпустимість дій і бездіяльності органів влади, спрямованих на необґрунтоване обмеження прав і свобод людини.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

При цьому ЄСПЛ у справах "Салов проти України", п. 93, "Сутяжник" проти Росії", п. 38) підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

За змістом статті 122 КАС України законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №380/1673/20, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 16.03.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, викладене у протоколі № 184465 від 04.08.2010 на заяву від 15.07.2010 щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладене у листі - відповіді від 27.12.2019 № 5497/св-20/11.03-06 на заяву ОСОБА_1 від 05.12.2019 щодо відмови перерахувати пенсію по інвалідності, нараховану відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058, з 15.07.2010 по 31.10.2012 відповідно до норм Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 та здійснити її доплату відповідно до вказаного Закону з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 15.07.2010 по 31.10.2012 перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та нарахувати її за вказаний період відповідно до норм Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723, на підставі доданих до заяви про призначення пенсії у 2010 році первинних довідок про нараховані суми грошового забезпечення, з яких нараховані та сплачені страхові внески, а саме довідки № 1101/127 від 21.07.2010 про зарплату працюючого державного службовця відповідної посади на час подачі заяви, виходячи із відсоткового значення розміру моєї пенсії 80 % таких сум основного та додаткового виду грошового забезпечення на час подачі заяви, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати компенсацію несвоєчасно виплачених за період з 15.07.2010 по 31.10.2012 грошових сум пенсії по інвалідності як державного службовця, відповідно до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та здійснити виплату такої компенсації. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №380/1673/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №65 від 16.04.2021 (версія 1.6.64.1, час розрахунку 08:29) про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , здійснено перерахунок пенсії з 01.11.2012 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 призначено пенсію довічно.

Позивач не одноразово звертався про поновлення пенсії після 25.10.2012 та про виконання рішення №65 від 16.04.2021 (версія 1.6.64.1, час розрахунку 08:29).

На вказані звернення позивачу направлено рішення №65 від 16.04.2021, час розрахунку 09:14, версія 1.6.71.1 з іншими розрахунками.

Позивач повторно звернувся до відповідача щодо здійснення останнім повного перерахунку пенсії і виплату нової пенсії відповідно на звернення ОСОБА_1 від 26.11.2021 відповідач листом від 17.12.2021 повідомив, що розпорядження від 14.11.2012 №184465 щодо призначення пенсії з 01.11.2012 як особі з інвалідністю відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 5303,85 грн не було предметом розгляду у суді та рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/1673/20 не скасоване, розмір пенсії з 01.11.2012 становить 5303,85 грн, який обчислений з врахуванням заяви від 01.11.2012 про перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та поданих документів.

Отже, про порушення свого права на перерахунок та отримання пенсії в належному розмірі ОСОБА_1 дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.12.2021 №18913-18583/Я-53/8-1300/21.

Оскільки позивач подав позов до суду 12.01.2022 (засобами поштового зв`язку), суд дійшов висновку, що позивач звернувся з даним позовом в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Гулкевич І.З.