Справа № 240/34787/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку його грошового забезпечення відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, в редакції від 30.08.2017 та не виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення, за період з 01.03.2018 по 01.04.2019, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції від 30.08.2017, установивши розмір мого посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідні тарифні коефіцієнти відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплаченого грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02 2001 № 159.
Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Як зазначено у відзиві, збільшення грошового забезпечення для перерахунку пенсії Позивачу було зумовлено постановою КМ України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 р. N 704, яка набрала законної сили з 01.03.2018року. На підставі такого рішення КМ України Позивачу було збільшено грошове забезпечення. Збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в тому числі на 2020року, не є підставою для збільшення грошового забезпечення.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов матеріального, грошового та інших видів забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку нарахування грошового забезпечення, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Безспірно, за приписами статті 9 Закону N 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. N704 (надалі - постанова N704) були збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців. На виконання вказаної правової норми Закону N 2262-XII та постанови N704 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.02.2018 N103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ( надалі - постанова N103).
Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на перерахунок за період з 01.03.2018 по 01.04.2019 грошового забезпечення у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 і з 29.03.2019року був звільнений з військової служби.
Позивач вважає, що у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, мав право на збільшення розміру грошового забезпечення.
Такі доводи Позивача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.
Безспірно, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються правовими нормами постанови N704, що набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Первинна редакція п.4 цієї постанови N704 передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Пунктом 6 постанови N103 п.4 постанови N704 було викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.
Суд погоджується з доводами Позивача, що з набранням чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 про визнання протиправним та скасування п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21,02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відновлено чинність пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в первинній редакції.
Вказане судове рішення згідно положень ст.325 КАС України набрало чинності з дати її прийняття - з 29.01.2020 року.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт, в тому числі постанова КМ України, втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Більш того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.01.2022 р. у справі N 826/9052/18 підтверджено неправомірність дій Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 21 лютого 2018 року N 103 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року N 704.
Таким чином, з 29.01.2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Як зазначено в ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2019рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року - 1921 гривню.
Як зазначено в ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2020рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року - 2102 гривні.
Таким чином, з 01 січня 2020року збільшено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в розумінні вимог п.4 постанови N704 призводить до збільшення з 29.01.2020року розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Як вже зазначалося судом, за приписами п.2 постанови N704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зазначене свідчить, що саме з 29.01.2020року збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020року) призводило до збільшення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, що слугує підставою для перерахунку пенсії Позивачу, як особі, якій пенсія призначена відповідно до положень цього ж Закону N 2262-XII.
Разом з тим, як зазначено в позові, Позивач ще з 29.03.2019року був звільнений з військової служби. Тобто, на спірний період з 01.03.2018року по 01.04.2019року розмір грошового забезпечення військовослужбовців, в тому числі Позивача, визначався чинними на той час положеннями пункту 4 постанови N704 в редакції пункту 6 постанови N103, які передбачали, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.
Саме у відповідності до вказаних положень постанови N704 Позивачу за спірний період з 01.03.2018року по 01.04.2019року був визначений розмір грошового забезпечення, що не заперечується самим Позивачем.
Таким чином, позовні вимоги Позивача є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк