Справа № 580/434/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року справа № 580/434/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Паламаря П.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради, третя особа - фермерське господарство "Престиж Агролюкс" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лисянської селищної ради (19300, Черкаська область, смт. Лисянка, площа Миру, 30; ), третя особа - фермерське господарство "Престиж Агролюкс" (19300, Черкаська область, смт. Лисянка, пров. Жовтня, 8; ), в якому з урахуванням зміни, просить:

-визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, що полягає у не розгляді клопотання позивача від 01.12.2021 у місячний строк і не прийнятті жодного із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу;

-зобов`язати Лисянську селищну раду в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили розглянути клопотання позивача від 01.12.2021 і прийняти одне із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу;

-встановити судовий контроль;

-судові витрати та витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (про які буде зазначено в окремій заяві) покласти на відповідача.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Нужною А.Г. від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, 29.03.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду суддею Паламарем П.Г.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протиправно не здійснює розгляд клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, за відсутності правових підстав.

Представником відповідача відзив на позов не подано.

Третя особа до суду подала відзив на позовну заяву, де повідомлено, що 24.09.2021 надано погодження на вилучення земельної ділянки площею 23,104га з кадастровим номером :03:001:0554 комунальної власності з користування (оренди) у тому числі позивачу. Підтримуючи позовні вимоги ФГ "Престиж Агролюкс" зазначає, що відповідачем не було прийнято рішення в місячний термін відповідно до Земельного кодексу України.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

01.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Лисянської селищної ради через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554.

До клопотання позивачем додано:

-графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

-копію витягу від 30.11.2021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №:03:001:0554;

-копію паспорту громадянина України;

-копію картки фізичної особи - платника податків;

-оригінал згоди (погодження) ФГ "Престиж Агролюкс" від 24.09.2021 на вилучення земельної ділянки з користування (оренди), що посвідчена нотаріально.

21.12.2021 Лисянська селищна рада на сесії прийняла рішення №23-23/VIII "Про перенесення на доопрацювання та додаткове вивчення питання надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки, що перебуває в оренді ФГ "Престиж Агролюкс"".

Згідно рішення №23-23/VIII, відповідач наголосив, що на даний час договір оренди землі, згідно якого земельну ділянку площею 23,104 га з кадастровим номером :03:001:0554 передано ФГ "Престиж Агролюкс" діє.

Суд звернув увагу, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на сесії ради не розглядалося по суті.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Суд врахував ст. 14 Конституції України, яка гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Отже, підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 10-11 ст. 118 ЗК України).

Суд звернув увагу, що орієнтовний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (2,0га) узгоджується з п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України, якою встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Таким чином, уповноважений орган, в даному випадку Лисянська селищна рада в межах повноважень зобов`язана протягом місячного строку прийняти одне із рішень про надання або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Як встановлено судом, відповідачем жодне рішення не приймалося.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування" (далі Закон №280/97-ВР) встановлено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

На підставі ч. 1, 5 ст. 46 Закону №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з правовою позицією викладеною у рішенні Верховного Суду від 11.04.2018 у справі 806/2208/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню у спірних правовідносинах, відсутність належним чином оформленого рішення відповідача щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути у встановленому законом порядку (у строк та за встановленою процедурою на сесії) відповідну заяву позивача та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Отже, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача вчинити дії є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, то суд зазначає що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом а не обов`язком суду. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтував необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. За вказаних обставин дана вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд взяв до уваги заяву від 01.02.2022 представника позивача про намір подати заяву про розподіл судових витрат з доказами на підтвердження понесених судових витрат, проте на час вирішення спору останні до суду не надійшли (щодо витрат правничої допомоги), а тому розподіл даних витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554.

Зобов`язати Лисянську селищну раду () розглянути у встановлені чинним законодавством порядку, строк та процедурою клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01.12.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 у місячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили та прийняти з вказаного питання рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР