Справа № 204/5091/21
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5091/21
Провадження № 2-а/204/6/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій він просив: скасувати постанову серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01 липня 2021 року старшим інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Горб Владиславом Олександровичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року у відношенні нього ОСОБА_1 , згідно якої за порушення вимог ДСТУ 3649:10 було накладено штраф у розмірі 680,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що 01 липня 2021 року о 12.50 год. в м. Дніпрі по вул. Пастера водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів по маршруту № 125, який мав технічні несправності, а саме тріщина на лобовому склі та сколи в межах дії склоочисників, чим порушив вимоги п. 31.1 ПДР, вимоги ДСТУ 3649:10. З вищевказаною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства України. Так, 01 липня 2021 року, о 12.50 год., у м. Дніпрі, по вул. Пастера, до вищевказаного транспортного засобу, в якому в той момент знаходився позивач, підійшов інспектор та одразу ж почав складати відносно нього оскаржувану постанову. Постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити нормативний акт, який нібито порушив позивач. Однак, приписи п. 31.1 ПДР не містять заборони експлуатації транспортного засобу, у якому тріщина та сколи в зоні дії склоочисників. Крім того, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Отже, водій транспортного засобу повинен керувати транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у зв`язку з чим відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач нібито керував даним транспортним засобом, який має технічні несправності. Але, у розумінні норм діючого законодавства України, позивач не був водієм вищевказаного транспортного засобу, оскільки ним не керував при винесенні оскаржуваної постанови. В діях позивача відсутній склад правопорушення, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення - це настання відповідальності саме за керування транспортним засобом, що має несправності, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Відповідачем також не було складено відповідний акт перевірки КТЗ на технічну несправність, у зв`язку з чим позивач вважає, що відсутність акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним доказом технічної несправності, виключає таку несправність. Оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність. Тому вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 липня 2021 року старшим інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Горб Владиславом Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 488401 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до вказаної постанови серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року, водій ОСОБА_1 , 01 липня 2021 року, о 12.50 год., у м. Дніпрі, по вул. Пастера, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Автотранссервіс», який використовується в режимі маршрутного таксі на комерційній основі по маршруту № 125, на якому лобове скло має тріщини та сколи в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п. 31.1 Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , який використовується в режимі маршрутного таксі на комерційній основі по маршруту № 125, на якому лобове скло має тріщини та сколи в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху та ДСТУ 3649:2010.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 01 липня 2021 року, о 12.50 год., він не керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , а інспектор поліції на вул. Пастера у м. Дніпрі просто підійшов до даного транспортного засобу, в якому в той час перебував позивач, та почав складати оскаржувану постанову, вимоги п. 31.1 Правил дорожнього руху він не порушував, докази вчинення ним такого порушення відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 31.1 Правил дорожнього руху.

Більш того, згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

При цьому, слід зазначити, що приписи пункту 31.1 Правил дорожнього руху не містять заборони експлуатації транспортних засобів з тріщиною та сколом в зоні роботи склоочисників, а містить лише загальні вимоги про те, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що чіткий перелік технічних несправностей і випадків, коли забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, визначений пунктом 31.4 Правил дорожнього руху. Разом з цим, пунктом 31.4 Правил дорожнього руху також не встановлено заборону експлуатації транспортних засобів з тріщиною та сколом в зоні роботи склоочисників.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , запропоновано відповідачу подати протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення.

Однак правом на подання відзиву на позов відповідач як суб`єкт владних повноважень не скористався та доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 01 липня 2021 року, о 12.50 год. на вул. Пастера у м. Дніпрі він не керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , та вимоги пункту 31.1 Правил дорожнього руху він не порушував, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 01 липня 2021 року було порушено вимоги п. 31.1 Правил дорожнього руху та що о 12.50 год. на вул. Пастера у м. Дніпрі позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz 530, номерний знак НОМЕР_1 , який використовується в режимі маршрутного таксі на комерційній основі по маршруту № 125, з тріщинами та сколами в зоні роботи склоочисників, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 454,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 121, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 488401 від 01 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні, 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез