Справа № 157/604/21
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/604/21
Провадження №2-а/157/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Вознюка Руслана Івановича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Вознюка Р.І., Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що постановою інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Вознюка Р.І. від 22 квітня 2021 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. За цією постановою його визнано винним у тому, що він 22 квітня 2021 року в 21 год. 50 хв. на автодорозі Р-14 між с. Рудка Червинська та с. Старі Червища Камінь-Каширського району керував транспортним засобом, на причепі якого не освітлювався номерний знак у темну пору доби, не працював лівий габаритний ліхтар, після зупинки працівниками поліції транспортний засіб зупинився ближче 10 метрів до перехрестя.

ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором патрульної поліції об`єктивно не з`ясовано чи вчинено адміністративне правопорушення, а також не зібрано достатніх доказів для прийняття остаточного рішення. Зокрема, в ході руху всі світлові прилади та вогні, у тому числі освітлення номерного знака та габаритні вогні були у справному стані. Причиною зупинки та претензій з боку працівників поліції стало те, що зазначені світлові прилади не мають достатньої сили світла. Позивач на місці зупинки транспортного засобу пояснив працівникам поліції, що дане освітлення є більш слабким від того, що встановлене на більш нових транспортних засобах, оскільки так було улаштовано заводом-виробником і його вини у цьому немає.

Окрім того, ОСОБА_1 свій автомобіль зупинив на відстані більше ніж за 10 метрів від перехрестя, працівник поліції жодними засобами вимірювання цю відстань не заміряв. Також на місці зупинки в ході розмови з працівником поліції останній повідомив, що він має відеозапис правопорушення. Однак ні відеозапису, ні сам технічний засіб, за допомогою якого нібито зафіксовано порушення, позивачу надано не було.

Інспектором СРПП Вознюком Р.І. на місці зупинки винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте її копії позивачу надано не було, права, у тому числі право на захист, не роз`яснено.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати дії поліцейського незаконними, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач інспектор поліції Вознюк Р.І. в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області свого представника в судове засідання також не скерувало та не подало відзиву на позовну заяву.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.

У судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Вознюка Р.І. від 22 квітня 2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 22 квітня 2021 року в 21 год. 50 хв. на автодорозі Р-14 між с. Рудка Червинська та с. Старі Червища керував автомобілем марки «ЗІЛ» моделі «131», на причепі якого не освітлювався номерний знак у темну пору доби та не працював лівий габаритний вогонь, після зупинки працівниками поліції водій зупинився ближче 10 метрів до перехрестя, чим порушив пункти 2.9в, 19.1в, 15.9ґ Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частина 1 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з пунктом 19.1 «в» Правил дорожнього рух у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга (п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній, як на доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, міститься посилання на відеозапис. Проте поліцейський у постанові не зазначив, за допомогою якого технічного засобу було здійснено цей відеозапис у разі, якщо мала місце відеофіксація правопорушення, і про який саме відеозапис вказується: чи то про відеозапис правопорушення, чи то про відеозапис оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень, які неодноразово повідомлялись про час дату, та місце розгляду справи, не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомили причин неможливості їх подання.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Про це вказує Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, відзиву на позов не подали та не повідомили про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України, та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання ними позову.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та на оплату професійної правничої допомоги, розмір якої та факт оплати підтверджується договором про надання правової допомоги, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, товарним чеком.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Вознюка Руслана Івановича від 22 квітня 2021 року серії БАА №776085 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області, вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська область, 43025, .

Головуючий:Б. С. Гамула