Справа № 440/8090/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 440/8090/21

провадження № 2-іс/340/44/21

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )
про відшкодування збитків, -
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі під час проходження військової служби, у сумі 12308,56 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України у складі військової частини НОМЕР_1 , з якої у червні 2021 року був звільнений через службову невідповідність. Після звільнення з військової служби відповідач не відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 7896, 44 грн., а також не сплатив заборгованість за речове майно, строк носіння якого не закінчилися, у сумі 2575, 72 грн. та залишок заборгованості за надмірно використані дні відпустки у сумі 1836, 40 грн. Тож позивач просить суд стягнути ці кошти на свою користь.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року справу №440/8090/21 за цим позовом на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України передано за підсудністю на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів від дня отримання цієї ухвали. Ухвала направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, яка вказана у позовній заяві, але повернута поштою через відсутність адресата. Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України ця ухвала вважається врученою відповідачу. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 27.09.2019 року проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України у складі військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №468 від 17.06.2021 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність відповідно до пункту "ж" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №464 від 15.06.2021 року призначено службове розслідування по факту втрати (нестачі) інвентарного речового майна, виданого в особисте користування військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №471 від 17.06.2021 року "Про результати службового розслідування" військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 7896, 44 грн.

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 №40-рс від 17.06.2021 року (по особовому складу), №144 від 17.06.2021 року (по стройовій частині) солдата контрактної служби ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через службову невідповідність та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення. Наказано провести відрахування коштів із грошового забезпечення за 17 діб відпустки, що була використана в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилися після звільнення. Наказано провести відрахування вартості обмундирування в сумі 2575 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння.

Відповідач був ознайомлений з цими наказами, проте свій обов`язок відшкодувати кошти не виконав. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Згідно зі статтею 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

У статті 1 цього Закону визначено, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Статтею 7 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 року за №768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (надалі Інструкція №232).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу I Інструкції №232 речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил включає забезпечення обмундируванням, взуттям, натільною і теплою білизною, теплими і постільними речами, спорядженням, спеціальним одягом, засобами індивідуального захисту (окуляри-маска захисні балістичні, окуляри захисні балістичні, шоломи бойові балістичні та бронежилети модульні), спеціальним одягом та спорядженням для виконання спеціальних завдань, нагрудними знаками, знаками розрізнення і фурнітурою, ідентифікаційними жетонами, санітарно-господарським, спортивним та гірським спортивним майном, наметами, брезентами, м`якими контейнерами, декоративними тканинами і килимовими виробами.

Згідно з пунктами 4, 8, 9 розділу I Інструкції №232 майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців. Інвентарне майно - це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо.

Військовослужбовцям речове майно особистого користування та інвентарне майно видається за встановленими нормами і порядком, визначеними цією Інструкцією.

Строк носіння або експлуатації предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців, протягом якого предмет повинен носитися або перебувати в експлуатації.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції №232 передбачено, що у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів.

Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року.

Згідно з абзацом 4 пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Суд установив, що відповідач під час проходження військової служби допустив втрату (нестачу) інвентарного речового майна, виданого йому в особисте користування, вартість якого склала 7896, 44 грн., у зв`язку з чим було проведено службове розслідування, а наказом командира військової частини №471 від 17.06.2021 року відповідача притягнуто до матеріальної відповідальності на суму 7896, 44 грн. Розмір шкоди підтверджується довідкою №40 від 15.06.2021 року про вартісну оцінку завданої шкоди. Відповідач добровільно не відшкодував цю шкоду.

Відповідно до наказу начальника командира військової частини №144 від 17.06.2021 року відповідача виключено із списків особового складу з 17.06.2021 року.

Тож відповідно до статті 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку.

На момент звільнення відповідача з військової служби не закінчився строк носіння наданих йому предметів речового майна особистого користування, вартість яких з урахуванням зносу згідно з довідкою №37 від 07.06.2021 року склала 2575, 72 грн.

Оскільки відповідача звільнено з військової служби за службовою невідповідністю, то відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №232 вартість цих предметів речового майна підлягає утриманню з відповідача, про що прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 №144 від 17.06.2021 року. Відповідач добровільно не відшкодував вартість речового майна у сумі 2575, 72 грн.

На момент звільнення відповідач використав щорічну основну відпустку за 2021 рік терміном 30 діб, з яких 17 діб використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення. Тому відповідно до абзацу 4 пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наказом командира військової частини №144 від 17.06.2021 року наказано провести відрахування коштів із грошового забезпечення за ці надмірно використані дні відпустки.

Згідно з довідкою №563 від 13.07.2021 року заборгованість відповідача на надмірно використані дні щорічної основної відпустки за 2021 рік становить 5821, 23 грн., з яких ним відшкодовано 3 984, 83 грн. Залишок заборгованості складає 1836, 40 грн., який відповідачем не сплачений.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку проходженням відповідачем публічної служби, зокрема у зв`язку із заподіянням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби. Матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 12 308,56 грн., доказів її погашення суду не надано, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати у справі не понесені.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 кошти у розмірі 12308,56 грн.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. Черниш