Справа № 560/1071/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1071/22
РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної установи "Замкова виправна колонія" (№58) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.01.2022 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про поміщення ОСОБА_1 в карцер установи на 14 діб від 20.12.2021.

У позові вказує, що відбуває довічне ув`язнення в Державній установі "Замкова виправна колонія" (№58). Після повернення з довготривалого побачення 03.12.2021 був проведений його обшук з роздяганням та застосуванням металошукача та поміщено в до ізольованої пустої камери №9. Під час обшуку в камері №9 в якій він відбував карантин, 10.12.2021 було відповідачем порушено карантинні обмеження, і виявлено та вилучено: "... десь в решітці вікна плату з дротами на ній слот під сім карту та в ньому сім карту невідомого оператора. Дані речі мені не належать, матеріальної цінності для мене не представляють. Про що я написав в поясненні." . Вважає, що також порушено Правила внутрішнього розпорядку щодо проведення обшуку. Після перенесення засідання дисциплінарної комісії 15.12.2021 за його заявою про надання адвоката, 20.12.2021 на засідання комісії ним повторно подавалась заява про перенесення комісії у зв`язку з відсутністю адвоката, однак йому було відмовлено у цьому, чим порушено його право на захист. Зауважує, що єдиним доказом його вини, що виявлений предмет належить йому є 3-и маленьких відео на яких він нічого забороненого не робить. У подібній ситуації коли позивачу 26.02.2021 було дано 14 діб карцеру, суд встановив відсутність доказів та інших порушень у рішенні суду по справі №675/350/21 (арк. спр.1-7).

Відповідно до ухвали від 24.01.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази (арк. спр.18).

У Відзиві на позов за №419 від 04.02.2022 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що 10.12.2021 засуджений ОСОБА_1 допустив порушення Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань п.4 розділу ІІ та п.3 ч.4 ст.7 Кримінально-виконавчого Кодексу України. Так, під час проведення планового обшуку камери №9, ізольованого сектору тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, за попереджувальною решітки камери №9 було виявлено та вилучено модем невідомого виробника та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора, без серійного номера (в заблокованому стані), що підтверджено рапортами молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Поліщука Є.П. та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Мельника А.О. від 10.12.2021 та матеріалами службового розслідування. З метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 заперечував факт належності йому вилучених предметів, однак з камер відеоспостереження встановлено, що позивач самостійно сховав пакунок з цими речами за попереджувальною решіткою вікна, про що свідчать фото, які є матеріалах справи) (арк. спр.23-24).

Позивач у відповіді на Відзив від 07.02.2022 вказує, що вилучені предмети були знищені раніше засідання дисциплінарної комісії, йому не відомо звідки взялися фото, які надав відповідач суду, немає доказів, що обшук проводився планово та ким, коли та в який спосіб було встановлено, що виявлена плата з модемом є модемом. Також, йому не дали можливості скористатися послугами адвоката, що є порушенням, і просить позов задовольнити (арк. спр.42-45).

Згідно з ухвалою від 14.03.2022, суд повторно зобов`язав Державну установу "Замкова виправна колонія" (№58) до 25.03.2022 надати суду всі матеріали щодо оскаржуваної постанови про поміщення засудженого в карцер від 20.12.2021, а також матеріали особової справи ОСОБА_1 (застосування стягнень, заохочень, характеристика, інше, що стосується предмету позову). Також вимагав надати суду, письмове пояснення щодо належності та використання позивачем модему невідомого виробника та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора з урахуванням наданих суду ряду фотокопій із датою 12/07/2021 і без дати, без пояснень де коли, що на них зображено, яким чином вони зроблені та яке відношення мають вони до подій грудня 2021 року.

Встановивши обставини (факти), якими сторони обгрунтовують вимоги та заперечення, оцінивши надані докази по справі, враховуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Акт від 10.12.2021 складено про проведення обшуку згідно затвердженого графіку у присутності засудженого ОСОБА_1 , і виявлено та вилучено модем невідомого виробництва та моделі (без корпусу) (а.рк спр.33).

Відповідно до Протоколу вилучення №15 від 10.12.2021 складеного молодшим інспектором ВНІБ Поліщук Є.П. у присутності засудженого ОСОБА_1 під час проведення обшуку виявлено та вилучено предмети зберігання яких заборонено, зокрема: " Модем невідомого виробництва та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора, без серійного номера (в заблокованому стані), що оглянуто, запаковано та опечатано печаткою для пакетів №2 (арк. спр.28).

Рапортами молодших інспекторів ВНІБ Мельника А.О., та Поліщука Є.П. від 10.12.2021 стверджено виявлення та вилучення 10.12.2021, 12 годині 10 хв. під час проведення планового обшуку Модем невідомого виробництва та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора, без серійного номера (в заблокованому стані) (арк. спр.29-30).

У поясненні від 10.12.2021 написаному власноручно ОСОБА_1 пояснив: " Сьогодні 10.12.2021 р. в камері №9 близько 12.00 зайшли працівники установи та проводили обшук в камері. Під час обшуку десь в щілині вікна було знайдено та вилучено плату з картами на ній шлюз під сім карту та в ньому сім карту невідомого оператора. Вони мені не належать, матеріальної цінності для мене не представляють. Щодо їх знищення заперечень не маю." (арк. спр.31).

Відповідно до Акту знищення від 13.12.2021 вилучені 10.12.2021 під час проведення планового обшуку камери №9, ізольованого сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі в якій утримується ОСОБА_1 модем невідомого виробництва та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора, без серійного номера (в заблокованому стані), які не представляють матеріальної цінності та являються забороненими для зберігання та використання засудженими - знищено (арк. спр.32).

Згідно з Висновком за матеріалами службової перевірки по факту виявлення та вилучення заборонених предметів в засудженого ОСОБА_1 від 13.12.2021 стверджено, зокрема: "Про те в ході детального перегляду відео, з камери відеоспостереження, встановленої в камері №9 ізольованого сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, встановлено, що засуджений ОСОБА_1 самостійно сховав пакунок з вищезазначеними забороненими предметами, за попереджувальною решіткою камери №9 ізольованого сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі." (арк. спр.27).

У заяві від 15.12.2021 ОСОБА_1 просить: "... перенести засідання дисциплінарної комісії на два дні згідно ст.135 КВК України для змоги адвоката ознайомитися та бути присутнім. Також просить долучити до справи відео на якому видно, що він ховає заборонені предмети.". Відповідно до резолюції: "Дозволяю до 20.12.2021, підпис, 15.12.2021" (арк. спр.12).

Відповідно до Постанови про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи від 20.12.2021, засуджений ОСОБА_1 допустив 10.12.2021 порушення режиму за що вирішено помістити його в карцер строком на 14 діб без виходу на роботу. О 16 год. 15 хв. 20.12.2021 засудженого прийнято в карцер, і звільнено о 16 го.15 хв. 03.01.3022 (арк. спр.34).

Отже, оскаржувана Постанова про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи від 20.12.2021 виконана відповідачем 03.01.3022.

Згідно з п.1 розд.2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5 (далі - Правила №2823/5, засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також Кримінально-виконавчим кодексом України, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Пунктом 4 розд. 2. Правил №2823/5, засудженим забороняється, зокрема: придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3).

Відповідно до п.1 розд.21 Правил №2823/5, зокрема, засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим - більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення у разі, якщо посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею за відсутності порушення з боку засудженого.

При накладенні стягнення на засудженого адміністрація установи виконання покарань надає йому змогу повідомити про це близьких родичів, осіб, які надають правову допомогу.

Згідно з п.2 розд.21 Правил №2823/5, застосування начальниками установ виконання покарань заходів заохочення оформлюється постановами про заохочення (додаток 22) або наказами.

Застосування начальниками установ виконання покарань заходів стягнення оформлюється постановами про накладення стягнення та про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер, переведення засудженого до ПКТ (ОК) (після винесення відповідного рішення судом) установи виконання покарань (додатки 23, 24).

Перед накладенням стягнення на засудженого, який відбуває покарання у виправній колонії, дисциплінарною комісією установи вирішується питання про доцільність застосування стягнення у порядку, визначеному статтями 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Про місце і час засідання дисциплінарної комісії засуджений повідомляється письмово не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За письмовою заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Результати розгляду дисциплінарною комісією питання про доцільність застосування стягнення до засудженого оформлюється відповідним письмовим рішенням.

Постанови, витяги з наказів, рішення суду про переведення засудженого до ПКТ (ОК) та копії рішень дисциплінарної комісії долучаються до особових справ засуджених протягом трьох діб після їх підписання або відбуття засудженим стягнення.

Застосування заходів стягнення у виді поміщення у ДІЗО до осіб, засуджених до обмеження волі, поміщення в карцер осіб, засуджених до арешту, а також заходів стягнення до засуджених у виховних колоніях здійснюється після розгляду дисциплінарною комісією установи питання про доцільність застосування стягнення та винесення відповідного письмового рішення.

Застосовані заходи заохочення та стягнення заступниками начальників виправних центрів та начальниками відділень соціально-психологічної служби виправних центрів, заступниками начальників арештних домів, старшими вихователями та вихователями виховних колоній відображаються у статистичному обліку та у щоденниках індивідуальної роботи із засудженими (для неповнолітніх - у щоденниках соціально-виховної роботи із засудженим неповнолітнім), а також беруться до уваги при визначенні ступеня виправлення засудженого та при складанні на нього характеристики.

Згідно з ч.6 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Пунктом 1 розд.24 Правил №2823/5 визначено, що з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, не передбачених переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, приміщень, територій житлових та виробничих зон.

Обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань, контрагентських об`єктах, проводяться у такій послідовності: перед початком обшуку чи огляду оголошуються підстави і порядок їх проведення; пропонується здати гроші, цінні папери і речі, а також предмети, які заборонено використовувати в установах виконання покарань; оголошуються права осіб, які підлягають обшуку або огляду, на оскарження дій персоналу щодо виконання згаданих заходів; для проведення особистого обшуку засуджений піднімає руки догори і розставляє ноги (в окремих випадках, коли існує припущення про наявність у засудженого, який підлягає обшуку, зброї або інших заборонених предметів, що можуть бути знаряддям для вчинення кримінального правопорушення, йому пропонується обпертися руками об стіну і розставити ноги. У таких випадках обшук проводиться не менше ніж двома особами); для проведення огляду персоналу і громадян, які перебувають на території установи виконання покарань, контрагентських об`єктах, їм пропонується особисто пред`явити речі, предмети та одяг, що їм належать, для огляду (огляд одягу проводиться шляхом його промацування; для перевірки внутрішнього вмісту на вимогу осіб, які проводять огляд, валізи і сумки відкриваються, а кишені вивертаються); за фактом вилучення грошей, цінностей, предметів, речей, речовин і виробів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, та про шляхи їх надходження до зони, що охороняється, особи, які підлягали обшуку, мають право надавати письмові пояснення; після завершення обшуків та оглядів проводиться опитування засуджених та інших осіб, які підлягали обшуку, на наявність у них скарг і заяв. Для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця.

Під час проведення обшуку та огляду жилого приміщення (камери), особистих речей та предметів засуджених зобов`язані бути присутніми начальник відділення або особа, яка виконує його обов`язки, старший днювальний гуртожитку, черговий по камері згідно з графіком чергування; побутового або іншого приміщення - особа з числа персоналу установи виконання покарань, відповідальна за приміщення; представник засуджених, які працюють або проживають у цьому приміщенні.

Відповідно до ч.7 ст.102 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідач не надав суду доказів вчинення позивачем проступку, зокрема, порушення встановлених заборон 10.12.2021, а саме належності ОСОБА_1 модему невідомого виробництва та моделі (без корпусу), з сім картою невідомого мобільного оператора, без серійного номера (в заблокованому стані), які були вилучені в камері під час обшуку. Адже, суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо цього, якими не є фотокопії із датою 12.07.2021 і без дати, без пояснень де коли зроблені, що на них зображено, яким чином вони зроблені та яке відношення мають вони до подій грудня 2021 року, що суд вимагав ухвалою від 14.03.2022 та інші докази, які стосуються предмету цього розгляду. Цей висновок суду підтверджує, також, недотримання відповідачем вимог ч.7 ст.102 КВК України щодо вирішення слідчим суддею питання конфіскації вилучених речей, якщо вони належали ОСОБА_1 , які крім цього відповідач 13.12.2021 знищив, що відповідно унеможливлює перевірку судом цих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, так як суб`єкт владних повноважень не довів, що не порушив прав ОСОБА_1 та КВК України, зокрема, за відсутності доказів вчинення саме ним порушення 10.12.2021 та іншого вказаного вище і встановленого судом, тому Постанова про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи від 20.12.2021 є протиправною, а позов відповідно підлягає задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної установи "Замкова виправна колонія" (№58) про поміщення ОСОБА_1 в карцер установи строком на 14 діб від 20.12.2021.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 квітня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Держава Україна в особі Державна установа "Замкова виправна колонія" (№58) (вул. Гагаріна, буд. 2,Ізяслав,Хмельницька область,30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)
Головуючий суддя А.І. Петричкович