Справа № 600/3778/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3778/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області (далі - відповідач) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була йому донарахована та виплачена/підлягала виплаті на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі №727/1988/13-а;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Украйні в Чернівецькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії, яка була донарахована та підлягає виплаті на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №727/1988/13-а, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159, за період з 14.09.2011 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказував, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі №727/1988/13-а відповідачем виплачено заборгованість тільки в розмірі 1615,25 грн, що підтверджується відомостями виплат.

Несвоєчасна виплата пенсійної заборгованості свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення, а тому позивач просить стягнути компенсаційні втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 14.09.2011 р. по день фактичної виплати донарахованої пенсії частини пенсії, чим порушено Закон України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не погоджуючись із поданим позовом, подав до суду відзив, в якому вказував, що виплата нарахованих на виконання рішень судів загальної суми коштів підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, нараховані суми на виконання рішення суду виплачуються органом Пенсійного фонду після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, вважають, що у діях Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, та вказує, що оскільки нараховані позивачу кошти (доплата по рішенню суду) були виплачені у період, що не перевищує один календарний місяць, тому відсутні підстави для виплати компенсації., підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів немає.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.02.2020 року по справі №727/1988/13-а позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання рішень (розпоряджень) нечинними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії (пенсійних виплат), як інваліду війни та дитині війни, відшкодувати завдану шкоду та вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, обчисленої за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пенсію за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ з 04 жовтня 2011 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ з 14 вересня 2011 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ з 14 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправним дії (рішення) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в період з 14 вересня 2011 року по 04 вересня 2012 року щодо визначення стажу роботи ( страхового стажу) ОСОБА_1 на Крайній Півночі у меншому розмірі. Визнано протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.03.2020 року по справі №6727/1988/13-а В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/площа Центральна, будинок 3, код ЄДРПОУ - 40329345) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як інваліду війни 2-ї групи у розмірі 100 (сто) гривень у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року за період з 01 жовтня 2017 року по день припинення права на таку виплату» - відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.04.2020 року по справі №6727/1988/13-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/площа Центральна, будинок 3, код ЄДРПОУ - 40329345) щодо не здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2017 року по 14 лютого 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/площа Центральна, будинок 3, код ЄДРПОУ - 40329345) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2017 року по 14 лютого 2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року апеляційні скарги представників позивача Семенка Зіновія Антоновича та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2020 року та апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 квітня 2020 року задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання рішень (розпоряджень) нечинними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії (пенсійних виплат), як інваліду війни та дитині війни, відшкодувати завдану шкоду та вчинити певні дії скасувати. Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.03.2020 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.04.2020 року скасувати. Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити у відповідності до вимог статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року державну соціальну допомогу "Діти війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 ч. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за період з 14 вересня 2010 року по 06 грудня 2010 року включно - залишити без розгляду. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, обчисленої за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 на пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ з 04 жовтня 2011 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ з 14 вересня 2011 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ з 14 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в період з 14 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011 року щодо визначення стажу роботи ( страхового стажу) ОСОБА_1 на Крайній Півночі у меншому розмірі. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 14 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011 року перерахунок пенсії позивача з урахуванням стажу роботи на Крайній Півночі з 11.03.1956 по 24.03.1959. Визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нездійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за періоди з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та з 01 січня 2017 по день ухвалення цієї постанови. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за періоди з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та з 01 січня 2017 по день ухвалення цієї постанови з урахуванням раніше проведених виплат. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

01.02.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, якою зокрема просив нарахувати компенсацію втрати частини доходу (пенсії) в день здійснення грошових виплат згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року.

16.02.2021 року відповідач надав відповідь, відповідно до змісту якої вказував, що в вищезазначеній постанові відсутнє зобов`язання щодо виплати компенсації втрати частини доходів.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно з ст.1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ч.1 ст.2 Закону № 2050-ІІІ).

Частиною 2 ст.2 вказаного Закону визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії та заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена ст.2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

Так, абз.2 п.2 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Таким чином, доходи, які одержані особою з порушенням строків їх виплати не повинні мати разовий характер.

Аналіз викладених норм, дає підстави вважати, що дія зазначених положень вказаного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація виплачується у разі наявності порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії, які не мають разовий характер.

При цьому, несвоєчасне нарахування необхідних сум пенсії відбулось з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а, з приводу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати.

Так, наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

А тому, суд вважає, що несвоєчасне нарахування сум пенсії, що встановлено судовим рішенням відбулося з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, у зв`язку із чим, позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Стосовно вимоги, щодо зобов`язання відповідача подати в установлений судом строк після набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

За таких обставин, а також враховуючи відсутність обґрунтованих сумнівів щодо невиконання відповідачем даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, суд не встановлює обов`язку для відповідача на подання звіту, а тому відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була йому донарахована та підлягала виплаті на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі №727/1988/13-а.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Украйні в Чернівецькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії, яка була донарахована та підлягає виплаті на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №727/1988/13-а, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159, за період з 14.09.2011 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

4. В задоволенні клопотання про встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич