Справа № 300/7177/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2022 р. справа № 300/7177/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправними дії по внесенню подань №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021 про стягнення заборгованості за субкредитними договорами та зобов`язати утриматись від подання до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подань про стягнення заборгованості за такими договорами, які містять недостовірну інформацію про суму простроченої заборгованості, що залишилася нестягнутою, -
Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" (надалі по тексту також - позивач, КП "Івано-Франківськводоекотехпром", комунальне підприємство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ДКС в області, територіальний орган держказначейства), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також третя особа, Головне управління ДПС в області), про визнання протиправними дії по внесенню подань №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021 про стягнення заборгованості за субкредитними договорами та зобов`язати утриматись від подання до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подань про стягнення заборгованості за такими договорами, які містять недостовірну інформацію про суму простроченої заборгованості, що залишилася нестягнутою.
Позивач вважає, що сума заборгованості, яка визначена у поданнях, включає в себе заборгованості в розмірі 54 237 594,68 гривень, що вже стягнута рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №300/2021/19. А тому стягнення заборгованості, вказаної у спірних поданнях №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021, спричинить стягнення з позивача надмірної суми, що порушить право на належні кошти та майно Комунального підприємства, яке перебуває у господарському віданні. Крім цього, подання не містять точних даних, станом на яку календарну дату територіальним органом держказначейства сформовано заборгованість. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.63-64 том І).
На виконання вимог ухвали суду від 17.11.2021 КП "Івано-Франківськводоекотехпром" направило поштовим зв`язком письмове пояснення від 02.12.2021 за №75.4.2/1878 і витребувані докази, які надійшли на адресу суду 06.12.2021 (а.с.76-79, 80-160 том І).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на поштову адресу суду 06.12.2021 із відповідними письмовими доказами (а.с.161-166, 167-178 том І). Відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що дії Державної казначейської та її територіальних органів, інших органів виконавчої влади, обслуговування і ведення обліку заборгованості за кредитами, залученими державою, з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами регламентовані Порядком обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 за №174 (надалі по тексту також Порядок №174). А саме, облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані. Державна казначейська служба здійснює зарахування до державного бюджету коштів, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені, на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі в розрізі кодів бюджетної класифікації, боржників та угод та інформує Міністерство фінансів про зарахування таких коштів у порядку і у терміни, визначені пунктами 4, 7 Порядку №174. Міністерство фінансів нараховує пеню на прострочену заборгованість за кредитами і на підставі отриманої інформації від банку-агента та інформації від Державної казначейської служби про зарахування коштів подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені. Зазначена інформація подається до органу Державної податкової служби у вигляді Подання за формою, встановленою згідно з додатком 1 до Порядку №174.
Відповідач наголосив, що Головне управління ДКС в області не здійснює розрахунок простроченої заборгованості і не нараховує пеню, не обліковує дану заборгованість. Такі дії відповідно до пункту 8 і 12 Порядку №174 здійснюються Міністерством фінансів України. В свою чергу, Головне управління ДКС в області, згідно вимог пункту 10 Постанови №174, інформує Державну податкову службу за місцем реєстрації боржника до кінця місяця, що настає за звітним періодом про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника.
З наведених підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог і водночас, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області скористалося право на подання письмових пояснень по суті спору від 10.12.2021 за №616/09-19-20-01-20, які надійшли на адресу суду разом із відповідними доказами 10.12.2021 (а.с.179-181, 183-250 том І, а.с.1-12 том ІІ). Третя особа заперечила доводи КП "Івано-Франківськводоекотехпром", викладені у позовній заяві, зазначивши, що відповідно до пункту 15 Порядку №174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою. На виконання вимог пункту 10 Порядку №174 відповідач направив до Головного управління ДПС в області подання від 28.08.2021 за №№8.1, 8.2 і 8.3, за даними яких сума простроченої заборгованості КП "Івано-Франківськводоекотехпром" станом на 01.08.2021 становила в загальному 78 078 758,96 гривень.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 17.02.2020 постановлено рішення у справі №300/2021/19 за позовом Головного управління ДПС в області щодо стягнення з КП "Івано-Франківськводоекотехпром" в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 54 237 594,68 гривень, яка склалася станом на 01.12.2019 та відображена у поданнях від 23.12.2019 за №12.2. і №12.3. Станом на 27.08.2021 залишок несплаченої суми простроченої заборгованості згідно даного рішення суду склав 34 185 731,16 гривень, а сума новоствореної простроченої заборгованості склала 43 893 027,80 гривень, що було відображено у новій позовній заяві Головного управління ДПС в області, яка знаходиться на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді (справа №300/5602/21).
Отже, згідно обґрунтувань третьої особи, Головне управління ДПС в області, під час звернення з новою позовною заявою про стягнення з КП "Івано-Франківськводоекотехпром" простроченої заборгованості за договорами субкредитування на суму 43 893 027,80 гривень, враховано рішення суду у справі №300/2021/19 і відповідну сплату боржником на виконання вимог даного рішення частини простроченої заборгованості, а тому вважають, що у даній справі відсутнє порушення прав, свобод, інтересів позивача.
Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром", в свою чергу, подало відповідь на відзив від 23.12.2021 за №75.4.2/2060, яка зареєстрована судом 23.12.2021 (а.с.13-15 том ІІ). Вважає, що відповідач, вносячи подання від 28.08.2021 за №№ 8.1., 8.2., 8.3 до Головного управління ДПС в області, порушив права і законні інтереси позивача, у зв`язку з чим останній звернувся до адміністративного суду за їх захистом шляхом визнання вищевказаної дії відповідача протиправною та зобов`язання утриматись від вчинення дій по внесенню подань з недостовірною інформацією про суму. А тому на переконання позивача, Головне управління ДКС в області є належним відповідачем у даній справі. Додатково, позивач вказав на завищення відповідачем у поданні від 28.08.2021 за №8.1 суми боргу на 1 000 023,84 гривень.
Відповідач направив поштовим зв`язком заперечення щодо відповіді на відзив від 05.01.2022, яке надійшло на адресу суду 10.01.2022 (а.с.19-24 том ІІ). За змістом коментованого заперечення, Головне управління ДКС в області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не наділене повноваженнями контролю щодо дій відповідача. Разом з цим дії працівників Головного управління ДКС в області не можуть вважатися неправомірними, так як останні при здійснення своїх повноважень не припустилися незаконних дій та не порушили виконання службових обов`язків.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, письмове пояснення третьої особи, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено наступні обставини.
Згідно пунктів 5.1 і 5.7 Угоди Субпозичальник погашає основну суму Субкредиту відповідно до графіку погашення, що міститься у додатку до цієї Угоди. У разі зміни графіку погашення позики, викладеного у Додатковій статті 3 Угоди про позику, відповідні зміни вносяться до графіку погашення Субкредиту, що оформлюється додатковою угодою до цієї Угоди. Погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цією Угодою здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.
Субпозичальник, згідно підпункту 8.1.4 пункту 8.1 Угоди зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі в рахунок погашення боргу по основній сумі Субкредиту, комісійних по зобов`язаннях, відсотках, маржі та інших платежах, передбачених цією Угодою, інформувати Субкредитора в триденний термін про зміни банківських установ, у яких знаходяться рахунки Субпозичальника в національній та іноземній валюті.
За невиконання або неналежне виконання Субпозичальником своїх обов`язків зі своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цією Угодою, Субпозичальник сплачує Субкредитору пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який стягується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України (пункт 14.2 Угоди).
Пунктом 6.1 Угоди встановлено, що засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цією Угодою є Договір гарантії, укладений між Міністерством фінансів України та Івано-Франківською міською радою.
Засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цим Договором є гарантія Івано-Франківської міської ради від 07.09.2010 за №1, надана Івано-Франківською міською радою Міністерству фінансів України (пункт 6.1 Договору).
У зв`язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" зобов`язань щодо повернення коштів, Управлінням Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську надіслано Головному управлінню ДПС в області подання щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за субкредитними угодами.
Згідно подання №12.2 від 23.12.2019 та подання №12.3 від 23.12.2019 за Комунальним підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" станом на 01.12.2019 рахувалася заборгованість, а саме:
Загальна сума простроченої заборгованості Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" становила 54 237 594,68 гривень
Коментовані обставини встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 постановленого у справі №300/2021/19 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Комунального підприємства "Івано-Франківськводоектотехпром" про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 28.10.2020 (а.с.52-61 том І).
За приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №300/2021/19 позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" задоволено повністю, зокрема, стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" та за рахунок готівки, яка йому належить в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 54 237 594,68 гривень.
Згідно додатку до коментованого листа від 27.08.2021 (а.с.173-174 том І), прострочена заборгованість позивача за субкредитними угодами станом на 01.08.2021 становить:
На виконання листа Державної казначейської служби України, у зв`язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" зобов`язань щодо повернення коштів, відповідачем сформовано і надіслано Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області подання щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за субкредитними угодами.
Так, у відповідності до подань від 28.08.2021 за №8.1, №8.2 і №8.3 за Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" станом на 01.08.2021 числиться заборгованість, а саме:
Вважаючи протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області по внесенню подання №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021 про стягнення заборгованості за субкредитними договорами, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, ставлячи вимогу про зобов`язання відповідача утриматись від внесення до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подань про стягнення заборгованості за такими договорами, які містять недостовірну інформацію про суму простроченої заборгованості, що залишилася нестягнутою.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
В силу вимог частини 3 статті 17 Бюджетного кодексу України державні (місцеві) гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.
Обов`язковою умовою надання державної (місцевої) гарантії, крім державних гарантій на портфельній основі, є укладення договору між Борговим агентством України (відповідним місцевим фінансовим органом) та суб`єктом господарювання про погашення заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за виконання гарантійних зобов`язань. Істотними умовами такого договору мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання: внести плату за надання державної (місцевої) гарантії; надати майнове або інше забезпечення виконання зобов`язань за гарантією; відшкодувати витрати державного (місцевого) бюджету, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань; сплатити пеню за прострочення відшкодування зазначених витрат. Пеня нараховується за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені; надати гаранту права на договірне списання банком коштів з рахунків суб`єкта господарювання на користь гаранта.
Абзацом 2 частини 8 статті 17 Бюджетного кодексу України визначено, якщо договором, укладеним із суб`єктом господарювання, передбачаються зобов`язання такого суб`єкта з погашення та обслуговування кредитів (позик), залучених державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою), невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань за договором тягне перехід до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи міської територіальної громади) права стягнення простроченої заборгованості у повному обсязі незалежно від стану виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) зобов`язань за такими кредитами (позиками).
Прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання (частина 9 статті 17 Бюджетного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає, поряд з іншим, розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що у разі наявності у суб`єкта господарювання простроченої заборгованості перед державою за кредитом (позикою), залученим державою або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню), податковий орган, стягує таку заборгованість у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 02.03.2011 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.
Зазначений Порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.
Як свідчать підпункти 4 і 9 пункту 2 Порядку №174 бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993-1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички/фінансової допомоги. Прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою, це заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.
Облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані (пункт 3 Порядку №174).
Відповідно до абзацу 5, 6 пункту 4 Порядку №174 Державна казначейська служба на підставі інформації, що подана Мінфіном, здійснює зарахування коштів до державного бюджету на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі, в розрізі кодів бюджетної класифікації, боржників та угод. Датою надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені є дата зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі, або на валютні рахунки, відкриті в обслуговуючих банках.
Перерахунок в іноземну валюту кредиту коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі.
В силу правового регулювання пункту 8 Порядку №174 Мінфін на підставі інформації банку-агента, яка подається відповідно до агентського договору між Кабінетом Міністрів України та банком-агентом, та інформації Державної казначейської служби, зазначеної в пункті 7 цього Порядку, серед іншого, подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).
В свою чергу Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою (пункт 9 Порядку №174).
Згідно пункту 10 Порядку №174 з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені.
За змістом пунктів 12 і 13 Порядку №174 пеня нараховується Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами. Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.
Отож, виходячи із вище наведених положень Порядку №174, Міністерство фінансів нараховує пеню на прострочену заборгованість за кредитами і на підставі отриманої інформації від банку-агента та інформації від Державної казначейської служби про зарахування коштів подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).
В свою чергу, Державна казначейська служба на підставі інформації, отриманої від Міністерства фінансів на підставі пунктів 4 і 8 Порядку №174, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання Державного бюджету та інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені.
В першу чергу варто відзначити те, що описова частина подання №8.1 містить запис такого змісту "станом на 1 серпня 2021 року (з урахуванням сплати у серпні 2021 року станом на 27 серпня 2021 року)" (а.с.9 том І).
Так, відповідно до пункту 1.4. розділу І Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності про виконання державного і місцевих бюджетів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2013 за №885, органи казначейства ведуть бухгалтерський облік і складають звітність у грошовій одиниці України. Операції в іноземній валюті відображаються в бухгалтерському обліку і звітності в грошовій одиниці України з перерахуванням її за офіційним валютним курсом, установленим Національним банком України на дату здійснення операції або на останній день звітного періоду.
У зв`язку із цим, як свідчать матеріали справи і пояснення відповідача, сума заборгованості позивача станом на 01.08.2021 в іноземній валюті була перерахована в гривню за офіційним курсом валюти, встановленої НБУ на останній день звітного періоду на 31.07.2021 (26,8867 гривень за 1 долар США).
Оскільки таке погашення відображено в обліку виконання Державного бюджету станом на 27.08.2021 (на дату формування листа Державної казначейської служби України) та з метою уникнення надання органам Державної податкової служби недостовірної на дату формування подання інформації про розмір непогашеної заборгованості за кредитом, таку сплату було враховано відповідачем при оформленні спірного подання №8.1. від 28.08.2021.
Розрахунок суми, зазначеної у коментованому поданні, здійснювався територіальним органом держказначейства наступним чином.
Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №174 кошти, що надійшли в національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, перераховуються в іноземну валюту кредиту за офіційним курсом Національного банку України на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі України.
Офіційний курс гривні до долара США станом на 16.08.2021 був встановлений Національним банком України у розмірі 26,6931 гривень за 1 доларів США. Сума сплати у валютному еквіваленті становить : 800 005,55 гривень : 26,6931 гривень/1 долар США = 29 970,50 доларів США.
Залишок суми заборгованості у валюті кредиту було перераховано в гривню за офіційним курсом валюти, встановленої Національним банком України на останній день звітного періоду на 31.07.2021, зокрема : 1 282 296,50 доларів США * 26,8867 гривень/1 доларів США = 34 476 721,31 гривень.
Таким чином, територіальний орган держказначейства інформує орган державної податкової служби про розмір простроченої заборгованості КП "Івано-Франківськводоекотехпром" за кредитами, залученими державою, та нарахованої пені, станом на 1 число місяця, яке настає за звітнім періодом, що відображена в обліку виконання Державного бюджету, з урахуванням інформації про відображення в обліку коштів, сплачених суб`єктом господарювання у рахунок погашення такої заборгованості у поточному місяці, які доведені листами Державної казначейської служби України, та передбачені пунктом 9 Постанови №174.
Також суд вважає такими, що не може змінити зміст висновків у даній справі доводи позивача про неврахування відповідачем у поданні №8.1. платежу на суму 1 000 023,84 гривень, здійсненого 27.08.2021.
Таку поданні №8.1. від 28.08.2021 зазначено розмір простроченої заборгованості "станом на 1 серпня 2021 року (з урахуванням сплати в серпні 2021 року станом на 27 серпня 2021 року)".
Відповідач у запереченні стверджує, що зазначений термін передбачає урахування сплати за період з 01.08.2021 по 26.08.2021 включно.
Разом з тим, про сплату позивачем основного боргу за 27 серпня 2021 року у розмірі 1 000 023,84 гривень відповідачем повідомлено Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області листом від 03.09.2021 за №75.3.1/1250, який надійшов до третьої особи 07.09.2021.
В даному випадку дій відповідача, на переконання суду, відповідають пункту 10 Постанови №174 територіальний орган держказначейства інформує орган державної податкової служби за місцем реєстрації боржника до кінця місяця, що настає за звітнім періодом про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суми нарахованої пені з метою примусового стягнення в установленому порядку простроченої заборгованості за боржника.
Зміст спірних правовідносин свідчить, що не відображення у поданні №8.1 сплати коштів в сумі 1 000 023,84 гривень не може по суті порушувати права позивача, так як орган державної податкової служби при зверненні до суду не вправі включати таку сплату до заявлений відповідних вимог.
У даному випадку належним способом захисту порушеного права, якщо воно матиме місце при включенні органом державної податкової служби до позову про примусове стягнення із Комунального підприємства заборгованості по кредитних коштах і пені сплаченої 27.08.2021 частини заборгованості в сумі 1 000 023,84 гривень, - є ставлення питання про виключення такої частини боргу із відповідних позовних вимог.
Як свідчать публічні відомості із Єдиного державного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи діловодства Івано-Франківського окружного адміністративного суду в провадженні останнього перебуває справа №300/5602/21 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство фінансів України, Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, до Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада, про стягнення простроченої заборгованості за договором субкредитування в сумі 43 893 027,80 гривень.
Виключно у даній справі (№300/5602/21) позивач повинен ставити питання про відповідність/невідповідність суми стягнення реальній заборгованості станом на день звернення органу державної податкової служби до суду і вирішення по суті вказаного публічно-правового спору.
Крім цього слід відзначити, що суми простроченої заборгованості за кредитом щодо яких ухвалено рішення суду про їх стягнення, але які ще не погашені боржником (у спірному випадку мова йде про рішення у справі від 17.02.2020 у справі №300/2021/19), окремо не відображаються в обліку виконання Державного бюджету, а тому не є підставою зменшення сум заборгованості та пені у поданнях, які формуються Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, так як останній не наділений зазначеними повноваженнями згідно норм чинного законодавства. Таке зменшення можливе лише за умови надходження коштів на відповідні рахунки Державного бюджету, що сплачені суб`єктом господарювання в рахунок погашення заборгованості та пені, або в результаті списання такої заборгованості, яке на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України і Постанови №174 здійснюється виключно Міністерством фінансів України.
Всі інші доводи, аргументи і мотиви, викладені позивачем в адміністративному позові, додаткових письмових поясненнях, відповіді на відзив, в частині внесення до Державного бюджету коштів на погашення заборгованості за двома кредитними договорами стосуються саме Міністерства фінансів України.
У даній справі позивач не заявляє відповідних вимог до Мінфіну, а відтак суд позбавлений процесуальної можливості перевіряти конкретні відомості про зарахування коштів до бюджету, переведення внесених коштів в еквівалент іноземної валюти на дату здійснення операції або на останній день звітного періоду, на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі України, а також визначення Міністерством фінансів України станом на 01.08.2021 конкретної заборгованості, доведеної до відома відповідача у справі.
Варто наголосити й на тому, що згідно пункту 14 статті 17 Бюджетного кодексу України забороняється списання заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, крім заборгованості суб`єктів господарювання, визначених у встановленому порядку банкрутами, вимоги щодо погашення заборгованості яких не були задоволені у зв`язку з недостатністю їхніх активів і стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням їх банкрутом, а також крім заборгованості, щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним. Порядок списання такої заборгованості визначається Кабінетом Міністрів України.
Суд звертає увагу позивача на те, що у спірних правовідносинах предметом розгляду є дії відповідача по внесенню подання №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021 про стягнення із КП "Івано-Франківськводоекотехпром" заборгованості за субкредитними договорами.
При цьому, розмір простроченої заборгованості і пені, вказаний у поданнях №8.1, №8.2, №8.3 від 28.08.2021, який за доводами позивача є невірно визначений як результат вчинення дій, може бути предметом дослідження в розглядуваному випадку, з огляду на наступні мотиви і аргументи.
Порядком №174 визначено чіткий і послідовний алгоритм дій органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, а також механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії.
Як уже відзначалось судом вище по тексту рішення, за змістом положень Порядку №174:
- облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані (пункт 3);
- пеня нараховується Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами (пункт 12);
- Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені (пункт 9);
- з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені (пункт 10).
Виходячи із змісту положень Порядку №174, територіальні органи Державної казначейської служби не наділені повноваженнями ведення обліку заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами, нарахування пені на прострочену заборгованість за кредитами чи внесення змін щодо розміру заборгованості за такими кредитами.
При цьому територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом зобов`язані інформувати органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені.
Таким чином, у спірному випадку, зважаючи на наявність у позивача станом на 01.08.2021 простроченої заборгованості за субкредитами, на Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області покладений обов`язок проінформувати Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про розмір простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені КП "Івано-Франківськводоекотехпром" виключно згідно поданих даних Міністерства фінансів України.
Слід відмітити, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/ фінансовою допомогою перед державою.
А тому, суд констатує, що такі дії Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області відповідають вимогам пункту 10 Порядку №174, є правомірними, а відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.
Вимога про зобов`язання відповідача утриматись від внесення до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подання про стягнення заборгованості за субкредитними договорами, які містять недостовірну інформацію про суму простроченої заборгованості, що залишилася нестягнутою, суд вважає передчасною, оскільки питання щодо внесення наступного подання до податкового органу, належить виключно до компетенції Головного управління Державної казначейської служби в області. А відтак, у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для внесення такого подання із зазначенням розміру простроченої заборгованості, позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.
Окрім вказаного, суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, щодо закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, та беручи до уваги те, що ухвала про відмову у закритті провадження у справі згідно процесуального закону не підлягає оскарженню, вважає можливим надати правову оцінку таким доводам відповідача у рішенні суду, без постановлення окремого процесуального документа.
Так, основними аргументами відповідача з приводу необхідності закриття провадження у даній справі є відсутність публічно-правового спору, оскільки Головне управління Державної казначейської служби в області не наділений повноваженнями контролю щодо поведінки зобов`язаного суб`єкта - КП "Івано-Франківськводоекотехпром".
В силу приписів частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 3 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Згідно із пунктами 1-3 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір є спір, зокрема, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).
За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.
У спірних правовідносинах, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області виступає суб`єктом владних повноважень, так як за приписами Порядку №174 наділене повноваженнями на внесення до податкового органу подання про стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою.
Здійснюючи владні повноваження відповідач вніс 28.08.2021 до Головного управління ДПС в області подання №8.1, №8.2, №8.3 про стягнення з КП "Івано-Франківськводоекотехпром" заборгованості за субкредитними договорами.
При цьому позивач, вважаючи такі дії Головного управління Державної казначейської служби України в області протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав, ставлячи вимогу про зобов`язання відповідача утриматись від внесення до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подань про стягнення заборгованості за такими договорами, що передбачено пунктом 3 статті 5 КАС України.
Зважаючи на зміст адміністративного позову, суд вважає правовідносини, що виник між позивачем і відповідачем публічно-правовим спором, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Аналізуючи в сукупності вищевикладене, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності у позивача простроченої заборгованості та пені за субкредитними договорами, та дотримання відповідачем законодавчо встановленої процедури інформування органу державної податкової служби про розмір простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені, суд приходить до висновку про не обґрунтованість адміністративного позову, а позовні вимоги такими, що не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.
Беручи до уваги висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову, в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" (ідентифікаційний код юридичної особи 32360815), вул. Ботанічна, 2, м. Івано-Франківськ, 76011;

відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37951998), вул. Дністровська, 14, м. Івано-Франківськ, 76018;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код відокремленого структурного підрозділу юридичної особи 43968084), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.