Справа № 140/16606/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16606/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Смокович В.І., розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування вимог ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У, від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивач 20 січня 2022 року подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовує тим, що позивач дізнався про наявність виконавчих проваджень №60462320, №61583625, № 61672306 з додатку «Дія» та лише 13 грудня 2021 року мав можливість ознайомитися з оскаржуваними вимогами про сплату боргу (недоїмки), на підтвердження чого надав копію заяви від 06 грудня 2021 року про видачу копій усіх відкритих щодо нього виконавчих проваджень, яка була зареєстрована Другим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Луцьк) 07 грудня 2021 року із відміткою на вказаній заяві про отримання 13 грудня 2021 року копій матеріалів виконавчих проваджень.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами та зазначено, що питання щодо дотримання строку звернення до суду з даною позовною заявою буде вирішене після надходження витребовуваних судом документів. (арк. спр. 44).

Разом із відзивом на позовну заяву представником відповідача 10 лютого 2022 року подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивоване тим, що контролюючим органом було сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2019 року №Ф-11419-55 на суму 18276,72 грн, яка надіслана на адресу ОСОБА_1 і ним отримана 26 березня 2019 року та 13 листопада 2019 року №Ф-11419-55 на суму 26539,26 грн, яку також було надіслано на адресу платника податків, після чого оскаржувані узгодженні вимоги були сформовані та надісланні до державної виконавчої служби (арк. спр. 43-44).

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, оскільки КАС України не встановлений порядок вирішення поданих клопотання, тому їх розгляд за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши необхідні матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормами частини першої статті 122 КАС України передбачено можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон N 2464-VI) є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац восьмий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзац дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Разом з тим, у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, за умови попереднього використання позивачем процедури адміністративного оскарження такої вимоги, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах цієї категорії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №140/813/19, від 18 листопада 2021 року у справі №460/5355/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №460/626/19.

Як убачається із матеріалів позовної заяви позивач просить визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У, від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У, однак звернувся із даним позовом до суду лише 23 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерство Фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкції №449), при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Дата надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) проставляється:

службовою (посадовою) особою юридичної особи, фізичною особою або їх законним чи уповноваженим представником - у разі вручення вимоги у паперовій формі під підпис. Проставляється на обох примірниках вимоги;

працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить стягнення недоїмки, після отримання від працівника структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або посадової (службової) особи, якій надані повноваження на виконання такої функції, повідомлення про вручення поштового відправлення (повернення поштового відправлення із зазначенням причин невручення) - у разі надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до другого примірника вимоги про сплату боргу (недоїмки);

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Нормами пункту 5 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як убачається із матеріалів справи предметом розгляду даної справи є вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У, від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У, тобто узгодженні вимоги, про що свідчить третя частина - літера «У», а відтак саме ці вимоги не надсилалися позивачу.

У свою чергу, платнику податків мали бути попередньо надіслані інші вимоги під тим самим порядковим номером, протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) яких позивач не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та не оскаржив їх в адміністративному чи судовому порядку, та як наслідок такі вимоги набрали чинності і відповідно були сформовані оскаржувані у даній справі узгоджені вимоги.

Як стверджує відповідач винесенню оскаржуваних вимог від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У, від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У передувало формування неузгоджених вимог від 04 лютого 2019 року №Ф-11419-55 на суму 18276,72 грн та 13 листопада 2019 року №Ф-11419-55 на суму 26539,26 грн.

Так, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року №Ф-11419-55, як і вимога від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, яка є предметом розгляду даної справи містить суму заборгованості станом на 31 жовтня 2019 року в розмірі 26539,26 грн, що дає суду підстави для висновку, що оскаржувана у даній справі вимога була винесення саме у зв`язку із набранням чинності вимогою від 13 листопада 2019 року №Ф-11419-55.

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога від 13 листопада 2019 року №Ф-11419-55 була надіслана у встановленому порядку за місцем проживання відповідача, однак 15 січня 2020 року повернута відділенням поштового зв`язку неврученою, тобто в розумінні чинного законодавства така вимога вважається врученою, однак фактично її позивач не отримував.

Як убачається із копії вимоги від 04 лютого 2019 року №Ф-11419-55, вказана вимога, як і узгоджена вимога від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У сформована на суму 18276,72 грн, разом з тим суд зауважує, що дата станом на яку вказану суму заборгованості відрізняється, а саме: 31 січня 2019 року та 30 вересня 2019 року відповідно.

Окрім того, враховуючи норми пункту 5 розділу VI Інструкції №449, якими передбачено, що податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби та те, що вимога від 04 лютого 2019 року №Ф-11419-55, як стверджує відповідач, вручена позивачу 26 березня 2019 року, такий тривалий проміжок часу між винесенням вказаних вимог, викликає у суду обґрунтований сумнів стосовно того, що оскаржувана у даній справі вимога від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У була винесення саме у зв`язку із набранням чинності вимогою від 04 лютого 2019 року №Ф-11419-55.

Окрім того, суд зауважує, що із долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не можливо однозначно ідентифікувати, що саме надсилалось відповідачу.

На підтвердження формування та надіслання позивачу неузгодженої вимоги, у зв`язку із набранням чинності якої була винесена оскаржувана вимога від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У відповідачем суду надано не було.

Таким чином, як установлено судом та не заперечується відповідачем безпосередньо оскаржувані у даній справі узгоджені вимоги від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У, від 21 лютого 2020 року №Ф-11419-55У, від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У ОСОБА_1 не надсилалася.

Крім того, на думку суду, податковим органом також не надано належних та беззаперечних доказів на підтвердження надіслання позивачу неузгоджених вимог, у зв`язку із набранням чинності якими були сформовані вимоги від 30 вересня 2019 року №Ф-11419-55У та від 05 березня 2020 року №Ф-11419-55У, а відтак суд дійшов висновку, що у задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Натомість як повідомив позивач тіз матеріалами виконавчих проваджень №60462320, №61583625, №61672306 та оскаржуваними вимогами про сплату боргу (недоїмки) він ознайомився лише 13 грудня 2021 року.

Вказані обставини підтверджуються копією заяви від 06 грудня 2021 року про видачу копій усіх відкритих щодо нього виконавчих проваджень, яка була зареєстрована Другим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Луцьк) 07 грудня 2021 року та містить відмітку про отримання позивачем копій матеріалів виконавчих проваджень 13 грудня 2021 року.

Вказані обставини, на думку суду, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою.

Відтак, причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом слід визнати поважними, а пропущений строк поновити.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256, 294 КАС України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович