Справа № 340/6088/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 340/6088/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Хилько Л.І.) у справі №340/6088/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії відповідача і зобов`язати здійснити розрахунок, нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року по справі №П/811/590/18, за період з 01.01.2016 по 04.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 позивач не отримував належні нарахування та виплати суми перерахунку пенсії. Заборгованість по пенсії в розмірі 69689,28 грн. відповідач виплатив йому 04.06.2021. Таким чином, посилаючись на правові норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що виплати здійснювались пенсійним фондом на виконання судового рішення від 20.04.2018р. та проводились нарахування та виплати в період з 12.12.2018 по 11.11.2019р., а отже здійснення нарахування та виплату компенсації з 01.01.2016р. є безпідставною.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2018 року по справі №П/811/590/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахунок пенсії за вислугу років призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01.01.2016 року, та виплатити суму перерахованих пенсій з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання судового рішення відповідачем у квітні 2018 року самостійно здійснено з 01.05.2018 перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських за постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та визначено її у розмірі 6094,83 грн.; здійснено розрахунок суми різниці (доплати) між перерахованою та фактично виплаченою сумами пенсії за період з січня 2016 по квітень 2018 у розмірі 81304,16 грн., а також частково здійснено доплату ОСОБА_1 пенсії за період з січня по квітень 2018 у сумі 11614,88 грн.

Виплату решти донарахованих сум за період з січня 2016 по грудень 2017 у розмірі 69689,28 грн. в подальшому проведено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категорія осіб".

Фактично виплату позивачу нарахованої згідно з рішенням суду суми проведено 04.06.2021, що підтверджується випискою з карткового рахунку та довідкою про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.07.2021 (а.с.19-20, 62-63).

02.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (а.с.17).

Однак листом від 29.07.2021 №5046-4692/Б-04/8-1100/21 відповідач повідомив, що оскільки виплата нарахованої пенсії проводиться щомісячно, підстави для виплати компенсації відсутні (а.с.18).

Не погоджуючись такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправність дії відповідача щодо не нарахування та невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 04.06.2021р.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач оскаржуючи судове рішення зазначає про незгоду з періодом щодо якого визначено обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі по тексту - Закон № 2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону № 2050-III).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону № 2050-III).

Своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає (ст. 5 Закону № 2050-III).

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (ч.1 ст.7 Закону № 2050-III).

Зі змісту наведеної вище ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. А статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Підстави та механізм виплати компенсацій встановлено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі по тексту - Порядок №159).

Відповідно до п. 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Наведеними нормами не встановлено першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не поставлено у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17, від 15 серпня 2019 року по справі №674/24/17.

Оскільки саме судовим рішенням від 20.04.2018 р. у справі №П/811/590/18 визнано протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016р., а отже право позивача на пенсію в іншому розмірі визнано судом з 01.01.2016р., а тому доводи відповідача щодо дати прийняття судом рішення та отримання його копії, є помилковими.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача які полягають у не нарахуванні та невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у порядку, передбаченому Законом №2050-ІІІ та Порядком №159 за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати перерахованої пенсії за судовим рішенням.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №340/6088/21- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак