Справа № 160/26725/21
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
-визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця;
-визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 протиправною щодо ненарахування індексації грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 вчинити певні дії, а саме: нарахувати індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця;
-визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 протиправною щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 вчинити певні дії, а саме: виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність відповідачів порушує право на отримання індексації грошового забезпечення, виплата якої передбачена чинним законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 257 КАС України.
Роз`яснено відповідачам про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Військовою частиною НОМЕР_1 21.02.2022 надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Військовою частиною НОМЕР_2 01.02.2022 надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Військовою частиною НОМЕР_3 17.01.2022 надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивачем 15.02.2022 надано відповіді на відзиви, згідно змісту яких останній заявлені позовні вимоги просив задовольнити.
Суддя Калугіна Н.Є. з 16 лютого 2022 року по 01 квітня 2022 року перебувала на лікарняному та у щорічній відпустці.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
В період з 01 серпня 1987 року по 31 серпня 2020 позивач проходив військову службу у Лавах Збройних Сил України.
З 2004 року по 13 листопада 2017 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
З 14 листопада 2017 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14 листопада 2021 року №243.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31 серпня 2020 року № 167 позивач був звільнений з Лав Збройних Сил України за станом здоров`я згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31 серпня року № 167.
Позивач 14 вересня 2021 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із проханням надати довідку про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 14 листопада 2017 року. У разі невиплати індексації грошового забезпечення просив здійснити виплату.
Військовою частиною НОМЕР_1 надано довідку № 413 від 27 вересня 2021 року. Зі змісту довідки позивачем встановлено, що в період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року індексацію грошового забезпечення не отримував.
Також позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із проханням надати довідку про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 31 грудня 2018 року.
Військовою частиною НОМЕР_3 13 грудня 2021 року надано лист №618 від 09 листопада 2021 року. Зі змісту листа позивачу стало відомо, що в період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась.
Відповідно до клопотання командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.12.2019 року №1314/19/1811 та Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України від 22.05.2017 року №280 рішенням Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2019 року військову частину НОМЕР_2 виключено з системи розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 . Отже військова частина НОМЕР_2 не є розпорядником бюджетних коштів, але наділена повноваженнями видавати відповідні накази про виплату грошового забезпечення. Натомість таким розпорядником є військова частина НОМЕР_3 , а відтак, саме військова частина НОМЕР_3 здійснює відповідні розрахунки та виплати.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII.
Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною 2 ст. 19 Закону № 2017-III визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII.
Відповідно до ст. 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно абз.2 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ.
Так, частиною 1 ст. 2 Закону № 1282-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначені підстави для проведення індексації, а саме: індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно ст. 5 Закону №1282-ХІІ визначено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до ст. 9 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
За змістом пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі №825/565/17.
Відповідно до Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановляється у розмірі 103%. До 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101% до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 77 до Порядку № 1078.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Тобто, звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте, не отримувала їх під час проходження служби з незалежних від неї обставин.
Згідно змісту довідки Військової частини НОМЕР_1 №413 від 27.09.2021 позивачу у період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась.
Згідно змісту листа від 09.11.2021 №618 Військової частини НОМЕР_3 позивачу у період з 14.11.2017 по 28.02.2018 нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась.
Також вказаним листом позивача повідомлено, що у фінансово-економічній службі Військової частини НОМЕР_3 перебуває на фінансовому забезпеченні Військова частина НОМЕР_2 .
Відтак, на переконання суду, позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення, оскільки така індексація йому не виплачувалась. Доказів протилежного суду не надано.
При цьому, судом враховано, що у зв`язку з переходом оперативних командувань на нові штати, якими не передбачені розрахунково-касові відділення, відповідно до клопотання командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.12.2019 №1314/19/1811 та Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України від 22.05.2017 №280 рішенням Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2019 військову частину НОМЕР_2 виключено з системи розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 .
На сьогодні військова частина НОМЕР_2 не є розпорядником бюджетних коштів, але наділена повноваженнями видавати відповідні накази про виплату грошового забезпечення.
Натомість таким розпорядником є Військова частина НОМЕР_3 .
З огляду на вказане, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у спосіб визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 протиправною щодо ненарахування індексації грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року.
Стосовно частини позовних вимог про застосування базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Так, пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Таким чином місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
В той же час, як зазначено, положеннями статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Отже, у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати (у базовому місяці враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру) перевищить суму індексації. Починаючи з наступного за базовим місяця наростаючим підсумком розраховується індекс для проведення подальшої індексації.
Поряд з цим слід зазначити, що в цьому випадку розрахунок індексації грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. І саме на відповідача покладено обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Оскільки належних доказів нарахування індексації не надано, то й підстав стверджувати про порушення відповідачами порядку її нарахування із застосуванням конкретного базового місяця наразі немає.
До того ж термін "базовий місяць" не містить законодавчого закріплення ні в Законі № 1282-XII, ні в Порядку № 1078.
Питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.
Враховуючи зазначене, суд робить висновок, що позовна вимога про нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням базових місяців не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.
Щодо строку звернення з позовом до суду, суд зазначає наступне.
Так, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Крім того, приписами даної статті визначено, що входить до складу грошового забезпечення, яке підлягає індексації в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Тобто, індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України. Крім того, на військовослужбовців поширюється дія КЗпП України, в тому числі вказаної статті, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення.
Така правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом при вирішенні подібних правовідносин, а саме, у постановах від 29 вересня 2021 року (справа №160/8332/20), від 24 вересня 2020 року (справа №806/2883/17), від 11 липня 2019 року (справа №814/2789/16), від 01 грудня 2019 року (справа №823/726/16), від 13 січня 2020 року (справа №814/1007/16), висновки яких обов`язкові для суду в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 листопада 2017 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 рок.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 14 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 05 квітня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна