Справа № 560/93/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/93/20
УХВАЛА

05 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні заяву по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить:

- визнати протиправними рішення, дій чи бездіяльність вчинені Дунаєвецькою міською радою на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року справа № 560/93/20, у наданні ОСОБА_1 , земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га. для ведення селянського господарства;

- зобов`язати Дунаєвецьку міську раду надати ОСОБА_1 земельну ділянку для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га., для ведення селянського господарства;

- стягнути з Дунаєвецької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 гривень;

- стягнути з Дунаєвецької міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 90000 гривень.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що Дунаєвецька міська рада, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року справа №560/93/20, прийняла рішення від 15 квітня 2020 року за № 34-68/2020, з фальшивим дозволом, яким позбавила позивача, отримати земельну ділянку для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га. для ведення селянського господарства, згідно пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України. Рішення суду відповідно до процесуального законодавства є обов`язковим уже з моменту його винесення і проголошення. Але з моменту набрання ним законної сили воно стає загальнообов`язковим, тобто обов`язковим не тільки для суду, не тільки для інших учасників цивільної справи, а й для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян, і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (частина 5 статті 383 КАС України).

Суд встановив, що заява позивача відповідає вимогам статті 383 КАС України і правових підстав для її повернення немає.

З огляду на викладене і враховуючи положення частини 5 статті 383 КАС України, суд дійшов висновку, що подану позивачем заяву належить розглянути в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку поданій позивачем в порядку статті 383 КАС заяві, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до частин першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 у справі №560/93/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради задоволено частково. Визнано протиправними дії Дунаєвецької міської ради, які полягають в утриманні від прийняття конкретного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення селянського господарства. Зобов`язано Дунаєвецьку міську раду повторно внести на розгляд сесії ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власністю орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту села Катеринівка (Дунаєвецької об`єднаної територіальної громади), та вирішити її шляхом прийняття рішення Дунаєвецької міської ради відповідно до порядку, передбаченого ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти вимог позову - відмовлено. Встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, а саме - зобов`язано Дунаєвецьку міську раду Хмельницької області подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановлено строк для подання звіту - сорок календарних днів, що обчислюється з набрання цим рішенням суду законної сили. Попереджено відповідача, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року - без змін.

11.06.2020 на адресу суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

До звіту додано завірену копію рішення Дунаєвецької міської ради №34-68/2020 від 15.04.2020 відповідно до якого відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Сивороги за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 4,8806 га (кадастровий номер :04:003:2003).

03.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшло доповнення до звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2020, в якому Дунаєвецька міська рада повідомила суд про те, що в рішенні №34-68/2020 від 15.04.2020 місцем розташування земельної ділянки, щодо якої позивач звернувся до міської ради про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою, вказано «за межами населеного пункту с. Сивороги», а не як зазначено в заяві позивача «на повороті до села Катеринівка». Земельна ділянка комунальної власності кадастровий номер :04:003:2003, за рахунок якої ОСОБА_1 просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.00 га у власність, знаходиться дійсно на повороті до села Катеринівка. Земельні ділянки, які розташовані за межами населеного пункту с. Катеринівка, відповідно до даних Державного земельного кадастру, класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України (територія колишньої Миньковецької сільської ради) визначені кодом КОАТУУ :. Земельні ділянки, які розташовані за межами населеного пункту с. Сивороги (територія колишньої Сиворогівської сільської ради, правонаступником якої є Дунаєвецька міська рада), визначені кодом КОАТУУ :. Враховуючи вищезазначене, в рішенні міської ради від 15 квітня 2020 року №34-68/2020 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 » надано позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою на бажану земельну ділянку із зазначенням її вірного місця розташування згідно населених пунктів громади та класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Земельна ділянка за межами населеного пункту села Катеринівка (кадастровий номер :04:003:2003) є тотожною земельній ділянці за межами населеного пункту села Сивороги (кадастровий номер :04:003:2003). Зазначене позивачем у заяві місце розташування бажаної земельної ділянки та її кадастровий номер відповідає зазначеному у рішенні міської ради від 15 квітня 2020 року № 34-68/2020 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 » кадастровому номеру земельної ділянки із вірно вказаним відповідно до КОАТУУ її місцем розташування.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 прийнято звіт Дунаєвецької міської ради про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 у справі №560/93/20.

Отже наведені у заяві ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України обставини не свідчить про неналежне виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2020 по справі №560/93/20.

Розглянувши заяву та надаючи оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх інтересів.

Вимоги, заявлені позивачем у заяві ОСОБА_1 , не відповідають повноваженням суду при її вирішенні в порядку статті 383 КАС України, адже заявником фактично порушено новий судовий спір із вимогами позовного провадження та не враховано, що за наслідком відповідного судового контролю, судом постановляється окрема ухвала відповідно до вимог статті 249 КАС України, що само собою виключає можливість задоволення нових вимог.

Отже, враховуючи, що рішення суду фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із винесеним рішенням відповідача, яке фактично створило нові правовідносини (новий спір) на виконання рішення суду, а тому суд вважає, що вирішення порушених питань можливе шляхом ухвалення рішення суду за наслідком розгляду вимог у порядку позовного провадження, а не шляхом постановлення ухвали в порядку статті 249 КАС України.

Протилежний підхід призведе до переоцінки обставин у справі та змісту судового рішення, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права та можливості захисту власних інтересів шляхом пред`явлення позовної заяви із визначеними способами захисту, які передбачені статтею 5 КАС України та кореспондують із повноваженнями суду, що регламентовані статтею 245 КАС України.

Керуючись статтями 248, 254, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України, в адміністративній справі № 560/93/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.І. Тарновецький