Справа № 580/10612/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року справа № 580/10612/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Міщенко Д.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/10612/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл Груп» (вул. Святотроїцька, 55А, оф. 409, м. Черкаси, 18001, )

до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, )

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, ухвалив рішення.

09.12.2021 вх. 49521/21 ТОВ «Інтероіл Груп», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області з урахуванням уточненої заяви від 30.12.2021 вх.53297/21, просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області від 12.11.2021 № 0-23-13;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.11.2021 № 22279/6/23-00-13-0713 про опис майна у податкову заставу.

Додатково позивач просить стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл Груп» витрати зі сплати судового збору у сумі 4540 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області.

Ухвалою від 30.12.2021 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 25.01.2022 - замінено Головне управління ДПС у Черкаській області () на Головне управління ДПС у Черкаській області (), відкладено розгляд справи до 24.02.2022 - закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 18.03.2022.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.11.2021 позивачем отримано податкову вимогу від 12.11.2021 № 0-23-13 на суму податкового боргу 80000 грн та рішення про опис майна у податкову заставу від 16.11.2021 № 22279/6/23-00-13-0713. Підставою прийняття оскаржуваних податкової вимоги та рішення є прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 № 7319/23000901 на підставі акту перевірки від 20.08.2021, де зафіксоване порушення пп. 230.1.2 п.230.1 ст.230 Кодексу №2755. Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач 06.10.2021 скористався процедурою адміністративного оскарження, рішення про результати розгляду скарги позивача чи повідомлення про продовження розгляду скарги позивачу не надходило. Позивач 07.10.2021 повідомив відповідача про оскарження ППР до ДПС України. Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду про оскарження прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення від 23.09.2021 № 7319/23000901, ухвалою від 30.11.2021 відкрито провадження у справі № 580/10116/21. Позивач вважає, що на час оскарження податкового повідомлення-рішення до суду, до набрання судовим рішенням законної сили у справі № 580/10116/21, податковий борг є неузгодженим, тому позивач просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 17.01.2022 вх.2351/22 подав до суду відзив, де зазначив, що за даними інформаційної системи контролюючого органу сума заборгованості позивача за сумою адміністративних штрафів та інших санкцій станом на дату формування податкової вимоги становила 80000,00 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.09.2021 № 7319/23000901. На підставі цих даних відповідачем було сформовано податкову вимогу від 12.11.2021 № 0-2313. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суді від 30.11.2021 відкрито провадження у справі № 580/10116/21. Під час звернення до суду із позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Грошове зобов`язання, що виникло на підставі оскарженого ППР, вважається неузгодженим та не має статусу податкового боргу. У відзиві відповідач визнає (а.с.55), що станом на дату розгляду справи у позивача відсутній податковий борг, тому відсутній предмет спору, позаяк податкова вимога вважається відкликаною і рішення про опис майна у податкову заставу скасованим.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму варто застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що під час вирішення спору керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, що чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини щодо регулювання відповідних відносин. Відповідно до пункту 38.1. і 38.3. статті 38 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі Кодекс №2755) виконанням податкового обов`язку визнається сплата платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу №2755 передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Механізм формування та форма податкової вимоги врегульовані Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 за №610 (надалі Порядок №610): згідно з пунктом 2 розділу ІІ і пункту 1 розділу ІІІ Порядку №610 податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом; податкова вимога вважається відкликаною: у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, що містить зменшену контролюючим органом або за рішенням суду, що набрало законної сили, суму податкового боргу, визначену в раніше направленій податковій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі. За правилами пунктів 1-6 Розділу III «Порядок формування контролюючими органами податкової вимоги» Порядку №610, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі ІТС) контролюючих органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу №2755. Право на формування податкової вимоги виникає у відповідача у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання. Податкова вимога приймається податковим органом за умови наявності у платника податків податкового боргу, тобто узгодженої суми грошового зобов`язання. Згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Кодекс №2755 визначено, що податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1ст. 14 Кодексу №2755 податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 1 Розділу VI «Порядок відкликання податкових вимог» Порядку №610, що розроблений відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Кодексу №2755 (з урахуванням статей 42 та 58 Кодексу) і визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами: податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі; з дня прийняття податковим органом рішення про скасування податкової вимоги; з дня надходження до платника податків податкової вимоги, що містить зменшену податковим органом або за рішенням суду, що набрало законної сили, суму податкового боргу, визначену в раніше направленій податковій вимозі; у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

Судом встановлено, що у відзиві відповідач не зазначив підставу відкликання податкової вимоги, доказів обізнаності позивача з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та не надав доказ скасування рішення про опис майна.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтероіл Груп» () зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків і зборів.

Згідно з п.111.2 ст.111 Кодексу №2755 фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Заходи відповідальності, що можуть бути застосовані до особи-порушника, варто визначати на підставі законодавства, що є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Судом встановлено, що сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі від 12.11.2021 № 0-23-13 утворилась на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що як акт індивідуальної дії, є предметом розгляду у справі №580/10116/21.

Беручи до уваги позицію ЄСПЛ п.110 рішення від 23.07.2002 у справі Vastberga Taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden, заява №36985/97 варто врахувати, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

Пунктами 56.2, 56.3 ст. 56 Кодексу №2755 визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п.56.5 ст. 56 Кодексу №2755 передбачено, що платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Згідно з п. 56.15 ст. 56 Кодексу №2755 скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Оскільки позивач скористався правом на адміністративне оскарження спірного податкового повідомлення-рішення, що підтверджується матеріалами справи, то відповідач не мав повноважень для направлення податкової вимоги від 12.11.2021 № 0-23-13 і складання рішення від 16.11.2021 № 22279/6/23-00-13-0713 про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до ст.60 Кодексу №2755 податкова вимога вважається відкликаною якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відкликання означає втрату чинності податкової вимоги, тобто скасування акта є одним із способів припинення його дії, а податкова вимога, як правовий акт індивідуальної дії податкового органу, може бути скасована лише контролюючим органом вищого рівня. Відкликання податкової вимоги контролюючим органом, який її прийняв, нормами Кодексу №2755 не передбачено.

Відповідно до пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Кодексу №2755 податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу. Згідно з п. 60.3 ст. 60 Кодексу №2755 у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги. Відповідач не надав доказів про інформування позивача щодо зменшення боргу на суму -80000 грн та скасування/відкликання індивідуальних актів.

Законодавцем передбачена особлива процедура відкликання податкової вимоги, зокрема з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Спірна податкова вимога не може бути відкликана в автоматичному режимі, позаяк така процедура не узгоджується з приписами діючого законодавства, тому відповідач, приймаючи спірну податкову вимогу від 12.11.2021 № 0-23-13 перевищив межі повноважень у контексті вимог відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, за якими орган влади діяв не на підставі та не в межах повноважень і не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 за № 5 (надалі Порядок № 5) визначено правила ведення в податкових органах такого обліку. Пунктом 2 Розділу І Порядку №5 надано визначення термінів, таких як, зокрема: інтегрована картка платника (надалі ІКП) форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (надалі по тексту також - платежі), що ведеться за кожним видом платежу; облікова операція дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; облікові показники - показники в ІКП, що породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників; оперативний облік процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, що ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку.

Згідно абзацу 13 пункту 2 Розділу І Порядку №5 первинними документами є документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо).

У силу вимог пункту 1 підрозділу 1 Розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Згідно з пунктом 1 підрозділу 2 Розділу VII Порядку №5 первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, зокрема, ухвала суду про відкриття провадження та рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд). До первинних показників належать такі дані первинних документів: учасники процесу; номер і дата ухвали про відкриття провадження; номер і дата рішення суду, прийнятого по суті; сума позову; сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили.

Аналогічні норми щодо порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів, визначались Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 за № 422 (надалі Порядок №422), що діяв до 05.04.2021 і втратив чинність на підставі Порядку №5.

Відображенню в інформаційній системі контролюючого органу належать матеріали, що зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій. Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. У разі скасування рішення/відкликання вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом. Подібні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 25.03.2020 у справі №826/9288/18, від 19.02.2019 у справі №825/999/17, від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а.

Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, що розуміється в активній позиції суду щодо з`ясування усіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України). Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання вимог законів, за умов і обставин, визначених ними, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації владних повноважень.

Згідно з вимогами п.31.1 ст.31 Кодексу №2755 строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Відповідно до п.59.1 ст.59 Кодексу №2755 у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до вимог п.59.3 ст.59 Кодексу №2755 податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Розділом ІІ Порядку №610 визначено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом №2755.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Кодексу №2755 у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Неналежний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови в позові в будьяких правовідносинах, ВП ВС у справі № 522/1528/15ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту.

Відзив від 17.01.2022 вх.2351/22 направлений позивачеві 17.01.2022 (ідентифікатор 602) вручений представнику позивача за довіреністю за даними відстеження Укрпошти.

Під час підготовчого провадження позивач не використав права учасника провадження відповідно до частини 1 статті 47 КАС України, на надав актуального витягу інтегрованої картки платника у контексті можливостей рхахування актуальної інформації з електронного кабінету щодо наявного податкового боргу на час розгляду справи по суті.

Суд не встановив допущення контролюючим органом протиправної бездіяльності у невнесенні до інтегрованої картки платника актуальних даних за рішенням суду у справі №580/10116/21. Судом встановлено, що в інтегрованій картці платника податків ТОВ «Інтероіл Груп» () наданій до відзиву на позовну заяву не обліковується податковий борг у сумі 80000 грн, де здійснені такі записи за кодом класифікації доходів бюджету 21081103 (штрафи та інші санкції): запис 31.12.2021 сальдо на початок року 80000 грн; запис 11.01.2022 23.09.2021 80000 грн виключено з обліку штрафних санкцій у зв`язку із запізнім надходженням ухвали суду від у справі №580/10116/21; запис 11.01.2022 зменшено боргу по штрафній санкції за актом нарахованим у минулих роках: рішення про застосування №7319/23000901 за ухвалою від 30.11.2021 №580/10116/21; запис станом на 31.01.2022 заборгованості немає.

Податковий борг позивача з дати виставлення податкової вимоги 12.11.2021 перервався, позаяк відповідно до ухвали від 30.11.2021 (отриманої представником відповідача 06.12.2021) у справі №580/10116/21 сума грошового зобов`язання набула статусу неузгодженої зменшився (на мінус 80000 грн) станом на 23.09.2021 до відсутності облікованої заборгованості станом 23.09.2021 відповідно до запису 11.01.2022, що підтверджується інтегрованою карткою платника. Згідно із ст. 60 Кодексу №2755 податкова вимога вважається відкликаною, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду). Рішення суду першої інстанції від 28.01.2022 у справі №580/10116/21 про визнання протиправним і скасування представник відповідача відповідно до розписки отримав 02.02.2022 (не набрало законної сили, подано апеляційну скаргу). У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Кодексу №2755 податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (пункт 60.5 статті 60 Податкового кодексу України).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється під час розгляду справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 59.3 ст.59 Кодексу №2755 податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, що забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, що відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Згідно з п.89.3 ст.89 Кодексу №2755 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Згідно з пунктом 89.5 статті 89 Кодексу №2755 у разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. До прийняття відповідного рішення контролюючим органом платник податків не має права відчужувати таке майно.

У позовній заяві позивач стверджує: «поза увагою Головного управління ДПС у Черкаській області залишено той факт, що грошове зобов`язання, визначене ППР, не набуло статусу податкового боргу, що виключає право відповідача виносити та, як наслідок, надсилати платнику податків податкову вимогу, приймати рішення про опис майна у податкову заставу», проте не визначає зміст і характер порушеного права та/або матеріально-правового інтересу, що належить відновити, не окреслює негативних наслідків, що настали у період з 23.09.2021 до 11.01.2022 для позивача та на виконання обов`язку відповідно до статті 44 КАС України (подавати наявні у них докази; не приховувати докази) не надає докази на підтвердження моменту порушеного права/інтересу згідно з отриманням поштового відправлення 105 ДПС України, яка не є учасником спору.

Відповідно до п.56.9 ст.56 Кодексу №2755 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Позивач зазначає, що скаргу ДПС України отримано 08.10.2021 (ідентифікатор 113), ДПС у Черкаській області повідомлення від 05.1-0.2021 №05-10-21/02 отримано 07.10.2021 (ідентифікатор 105), проте у відзиві відповідач не надає власного реагування такому повідомленню та стверджує: «за даними інформаційної системи контролюючого органу сума заборгованості позивача на дату формування податкової вимоги становила 80000 грн, що виникла на підставі ППР від 23.09.2021 №7319/23000901. На підставі цих даних Головним управлінням ДПС у Черкаській області було сформовано податкову вимогу від 12.11.2021 №0-2313».

Судом встановлено, що відповідачем не вирішено по суті своєчасне відображення в інформаційних системах стан заборгованості у звязку із оскарженням ППР від 23.09.2021 №7319/23000901, що підтверджує відсутність станом на 12.11.2021 узгодженого грошового зобов`язання, що не сплачене в установлених строк, тому оскаржуванні індивідуальні акти є протиправними.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі №п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

У пункті 71 рішення Рисовський проти України, від 20.10.2011 № 29979/04 зазначено: «державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків».

У рішенні ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі Kraska проти Швейцарії зазначено: аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті. Суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Кодекс №2755 (стаття 60) передбачає можливість відкликання податкової вимоги, проте не закріплює можливості відкликати рішення про опис майна.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи дії під час формування податкової вимоги та рішення про опис майна та бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного відображення даних в інтегрованій картці платника за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вони є протиправними, позаяк відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття індивідуальних актів, що є протиправними, тому позовні вимоги належить задовольнити, скасувавши податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області від 12.11.2021 № 0-23-13 та рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.11.2021 № 22279/6/23-00-13-0713 про опис майна у податкову заставу.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку частини 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивач сплатив судовий збір у сумі 4540 грн, що підтверджується квитанцією від 06.12.2021 №1101.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області від 12.11.2021 № 0-23-13.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.11.2021 № 22279/6/23-00-13-0713 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл Груп» витрати зі сплати судового збору у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтероіл Груп» [вул. Святотроїцька, 55А, оф. 409, м. Черкаси, 18001, ];

відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ].

Судове рішення складено 18.03.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА