Справа № 500/1478/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1478/22

01 квітня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, виражене в повідомленні №414-292/К-02/8-1900/22 від 25.01.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати за період її роботи в Шумському відділенні агропромбанку «Україна» з січня 1992 року по грудень 1996 року, відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької РДА, з моменту призначення, а саме з 06.10.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці з 06.10.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір пенсії обчислено за даними персоніфікованого обліку з 01.12.2000 по 31.08.2016. Не погодившись із розміром нарахованої пенсії, 20.10.2021 ОСОБА_1 звернулася в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області. Однак, відповідач листом від 25.01.2022 №414-292/К-02/8-1900/22 відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, мотивуючи тим, що Відділом контрольно-перевірочної роботи №2 неможливо провести перевірку зазначеної довідки, оскільки записи в графі "всього", складові заробітної плати в окремих випадках виправлені, покреслені, написані нерозбірливо або нечитабельні. Також, зазначено, що встановити належність сум заробітної плати помісячно неможливо. Суми утриманих внесків також, виправлені, покреслені, написані олівцем, неможливо встановити відповідність нарахованій заробітній платі в розрізі місяців.

Позивач посилається на те, що сумнівів щодо достовірності даних у вказаній довідці виникати не може, адже архівна довідка про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021 видана на підставі первинних документів: особових рахунків нарахування заробітної плати ОСОБА_1 на 13 листках, справа № 253. На сторінках вказаної справи відображена повна та детальна інформація про заробітну плату позивачки за кожний рік її роботи за період з 1992 року по 1996 рік, яка відповідає даним архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 29.03.2022 подав до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що при попередньому розрахунку пенсії позивача вибрано найбільш оптимальний варіант заробітку для обчислення розміру пенсії, а саме за період з 01.12.2000 по 31.08.2016.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про неможливість проведення зустрічної перевірки архівної довідки про заробітну плату від 18.10.2021 №03-02/2/1707, виданої архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області, оскільки записи в особових рахунках зроблені неналежним чином. Суми нарахованої заробітної плати в графі «Всього», складові заробітної плати, в окремих випадках виправлені, покреслені, написані нерозбірливо або нечитабельні. Встановити належність сум заробітної плати помісячно неможливо. Суми утриманих страхових внесків також, в окремих випадках, виправлені, покреслені, написані олівцем і неможливо встановити їх відповідність нарахованій заробітній платі в розрізі місяців.

Відповідач вважає, що проводити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати з січня 1992 року по грудень 1996 року згідно з архівною довідкою про заробітну плату від 18.10.2021 №03-02/2/1707 немає правових підстав. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачці з 06.10.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір пенсії обчислено за даними персоніфікованого обліку з 01.12.2000 по 31.08.2016.

Не погодившись із розміром нарахованої пенсії, 20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області, за період 1992-1996 років (аркуш справи 7).

Водночас, записами, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заповненій 01.09.1980, підтверджується те, що позивачка в період з 23.07.1986 по 10.10.1997 працювала на посаді касира в Шумському відділенні банку Україна" (аркуші справи 9-11).

Листом відповідача №414-292/К-02/8-1900/22 від 25.01.2022 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період її роботи в Шумському відділенні агропромбанку «Україна» з січня 1992 року по грудень 1996 року, відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021 (аркуш справи 5-6). Мотивуючи рішення, Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області вказує у своєму повідомленні на те, що немає правових підстав проводити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати з січня 1992 року по грудень 1996 року, у зв`язку з неможливістю проведення зустрічної перевірки вказаної архівної довідки, оскільки записи в особових рахунках зроблені неналежним чином, а саме: суми нарахованої заробітної плати в графі «Всього», складові заробітної плати, в окремих випадках виправлені, покреслені, написані нерозбірливо або нечитабельні; встановити належність сум заробітної плати помісячно неможливо; суми утриманих страхових внесків також, в окремих випадках, виправлені, покреслені, написані олівцем і неможливо встановити відповідність нарахованій заробітній платі в розрізі місяців.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи, його протиправним та таким, що порушує права позивачки на пенсійне забезпечення, зокрема на перерахунок пенсії, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу приписів ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 5 листопада 1991 року №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд за періоди до 01.07.2000. Тобто, на підставі довідок про заробітну плату (підтверджених первинними документами) враховується заробітна плата за будь-які 5 років страхового стажу до 01.07.2000.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), визначено перелік документів, необхідних для призначення та перерахунку пенсії за віком.

Згідно з пп. 3 п. 2.1 зазначеного Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Як передбачено ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом пп. 3 п. 4.2 Порядку №22-1, зокрема, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що пенсіонер має подати саме довідку про заробітну плату, в якій мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видана, а орган пенсійного фонду має право вимагати від підприємств, установ та організацій, її дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, а також перевіряти обґрунтованість її видачі. Після надходження документів пенсійний орган вирішує питання про перерахунок пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №667/4633/15-а (№К/9901/18164/18).

Cудом з`ясовано, що позивачкою при поданні заяви про перерахунок пенсії представлено відповідачу архівну довідку про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області із відомостями про заробітну плату за періоди роботи позивачки в Шумському відділенні агропромбанку "Україна" на підставі відомостей книг особових рахунків за 1992-1996 роки.

Крім того, в матеріалах справи містяться особові рахунки нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у Шумському відділенні Державного банку Тернопільської області (справа №253) (аркуш справи 12-22).

Форма і зміст вказаної довідки відповідає реквізитам, визначених в додатку 5 до Порядку №22-1.

Також у довідці зазначено, що суми заробітної плати ОСОБА_1 відповідають даним її особового рахунку.

Отже, суд приходить до висновку, що надана позивачем довідка №03-02-2-1707 від 18.10.2021 мала бути врахована відповідачем, оскільки відомості, зазначені в ній, підтверджуються первинними документами.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №414-292/К-02/8-1900/22 від 25.01.2022 відмовило позивачці в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період її роботи в Шумському відділенні агропромбанку «Україна» з січня 1992 року по грудень 1996 року, відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021 в зв`язку із неможливістю проведення зустрічної перевірки вказаної архівної довідки, оскільки записи в особових рахунках зроблені неналежним чином, в окремих випадках виправлені, покреслені, написані нерозбірливо або нечитабельні; встановити належність сум заробітної плати помісячно неможливо; суми утриманих страхових внесків також, в окремих випадках, виправлені, покреслені, написані олівцем і неможливо встановити відповідність нарахованій заробітній платі в розрізі місяців.

Водночас, як слідує з архівної довідки від 18.10.2021 №03-02/2/1706 відомостями, що містяться у документах архівного фонду Шумського відділення державного банку, Шумського відділення банку "Україна" в книгах наказів підтверджено те, що позивачка працювала на посаді касира з 23.07.1986 по 10.10.1997. Також, повідомлено, що документи постійного зберігання (управлінська документація Шумського відділення державного банку "Україна") не здані на зберігання в архівний відділ, а надати довідку щодо реорганізації банку немає можливості (аркуш справи 8).

В свою чергу суд зауважує, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у перерахунку пенсії позивачки з урахуванням заробітної плати за період з січня 1992 року по грудень 1996 року, оскільки позивачка не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки. Також, слід враховувати і те, що підприємство-роботодавець є реорганізованим, що в свою, чергу, позбавляє позивачку можливості звернутися за належно оформленою довідкою. Однак, вказані обставини не можуть позбавляти позивачку права на належне пенсійне забезпечення.

Також, суд ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20 березня 2018 року в справі № 527/1655/17, що неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язана з волею позивача. Коли підприємство надало необхідну довідку про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а уразі втрати - їх відновлення.

Суд, оцінюючи такі підстави відмови, наведені відповідачем, як неналежно здійснені суми утриманих страхових внесків (з виправленням, перекресленнями) та неможливо встановити відповідність нарахованій заробітній платі в розрізі місяців, зазначає наступне.

На підставі ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону №1058-IV визначено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках.

На підставі ч.1 ст. 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Таким чином, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судому в постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про те, що архівна довідка, видана Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області від 18.10.2021 №03-02/2/1707 із відомостями про заробітну плату позивачки за періоди роботи в Шумському відділенні агропромбанку "Україна" відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1 має бути врахована для здійснення перерахунку пенсії позивачки.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробітну плату містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказана довідка недійсною також не визнавалась, підприємством та архівною установою не відкликана.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №414-292/К-02/8-1900/22 від 25.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії позивачці при поданні заяви про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати в Шумському відділенні агропромбанку "Україна" з 01.01.1992 по 12.12.1996 відповідно до архівної довідки про заробітну плату від 18.10.2021 за №03-02/2/1707, виданої Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області.

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, а тому, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам, буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати її роботи в Шумському відділенні агропромбанку «Україна» за період з січня 1992 року по грудень 1996 року відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації та особових рахунків нарахування заробітної плати, починаючи з дня призначення пенсії - 06.10.2021.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 992,40 грн згідно з квитанцією від 04.03.2022.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №414-292/К-02/8-1900/22 від 25.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 при поданні заяви про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати в Шумському відділенні агропромбанку "Україна" з 01.01.1992 по 12.12.1996 відповідно до архівної довідки про заробітну плату від 18.10.2021 за №03-02/2/1707, виданої Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 06.10.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати її роботи в Шумському відділенні агропромбанку «Україна» за період з січня 1992 року по грудень 1996 року відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-02-2-1707 від 18.10.2021, виданої архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації та особових рахунків нарахування заробітної плати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001; ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.