Справа № 600/6247/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6247/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу та стягнення грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області;

стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області допомогу для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15105,48 грн;

стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.10.2021 і до моменту прийняття судом рішення по справі;

звернути до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області та в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернівецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.08.1999 вона прийнята на службу в органи податкової міліції на посаду старшого слідчого відділення розслідування кримінальних справ СВ ПМ ДПА в Чернівецькій області. За станом здоров`я, фізичним розвитком, рівнем освіти відповідала даній посади. За час проходження служби була відзначена різними відзнаками.

В період тимчасової непрацездатності позивача, наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 її звільнено з посади та податкової міліції ДФС за п. 64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів).

Позивач вважає, що її звільнено незаконно, з порушенням вимог КЗпП України, зокрема статті 42 КЗпП України, оскільки при скороченні штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, переважне право на залишення на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається: 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; з порушення вимог статті 49-2 КЗпП: при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Зазначив, що на момент звільнення, відповідач не виконав вимоги статті 42 КЗпП України, а саме, не врахував, що позивач є працівником з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, мені залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, а тому я маю переважне право на залишення на роботі. Разом з тим відповідач не виконав покладений на нього статтею 49-2 КЗпП України обов`язок запропонувати мені всі наявні вакантні посади, які я можу обіймати, і не лише за місцем роботи в певному структурному підрозділі. Жодної дії, яка б свідчила про надання переважного права залишитись на роботі, відповідачем не вчинялось. Відповідач був обізнаним про те, що позивач набуває права на пенсію за вислугою років з 17.01.2022, однак за три місяці до цієї дати, в порушення вказаних вище вимог чинного законодавства прийняв протиправне, незаконне рішення про звільнення, залишивши позивача з малолітньою дитиною на руках без засобів до існування.

Також позивач зазначив, що станом на дату прийняття оскаржуваного ним Наказу №199-0 відповідач не ліквідований, що доводиться відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, згідно яких він перебуває у стані припинення ще з 05.08.2019. Працює комісія з реорганізації, яка складається зокрема і з працівників слідчого управління. Троє співробітників, з них двоє слідчих перебувають у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а отже були вакантні посади, які зобов`язані були запропонувати позивачу, але не запропонували жодної, тому наказ №199-0 прийнято незаконно і протиправно, він підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

Ухвалою суду від 22.11.2021, у разі заперечення проти позову, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Проте у встановлений судом строк, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.12.2021.

Підготовче судове зсідання призначене 21.12.2021 відкладено на 11.01.2022, за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 11.01.2022 підготовче провадження в адміністративній справі №600/6247/21-а закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.02.2022.

В судовому засіданні призначеному на 08.02.2022 оголошено перерву до 22.02.2022.

Позивач та його представник в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Подали клопотання про продовження розгляду справи без їх участі у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань або заяв не подавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

22.02.2022, за клопотанням позивача та його представника, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 15.07.2013 Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 7-8).

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 22.11.1999 Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці, позивачу після розірвання шлюбу присвоєно прізвище - ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 18.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 110).

Наказом Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області від 02.10.2003 №158-о "Про звільнення", звільнено з органів податкової міліції ДПА України по ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) - капітана податкової міліції ОСОБА_4 (М-082611) - старшого слідчого в ОВС відділення розслідування кримінальних справ СВ ПМ ДПА в Чернівецькій області з 04.10.2003. Вислуга років в органах податкової міліції ДПА України на день звільнення становить: 04 р. 01 м. 22 дн. Відпустка за 2003 рік використана (а.с. 39).

Наказом Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області від 25.06.2004 №94-о "Про призначення на посаду та прийом на службу", призначено ОСОБА_4 на посаду старшого слідчого в ОВС відділення розслідування кримінальних справ слідчого відділу ПМ ДПА в (Чернівецькій області, з 01.07.2004, встановивши посадовий оклад згідно зі штатним розписом (а.с. 40).

Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", наказано надати чергову відпустку за 2021 рік в кількості 45 діб в період з 19.07.2021 по 02.09.2021 старшому слідчому з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення згідно чинного законодавства (а.с. 26-27).

В період з 12.10.2021 по 15.10.2021 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №Н7ВН-С4В9-63Р3-Н8Т4 від 13.10.2021) (а.с. 29).

В період з 18.10.2021 по 22.10.2021 позивач перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РЕ7В-8НСК-4Н72-ТК6В від 18.10.2021) (а.с. 25).

В період з 22.10.2021 по 27.10.2021 позивач перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РАН7-С9Т3-738К-МЕНТ від 22.10.2021) (а.с. 25).

Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 №199-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказано:

звільнити з посади та податкової міліції ДФС за пунктом 64 підпунктом "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, з 18 жовтня 2021 року.

Підстава: попередження про наступне звільнення.

Вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення становить: календарному обчисленні - 21 рік 05 місяців 05 діб. Чергова відпустка за 2021 р використана. Залишок чергових відпусток становить, за 2020 рік - 21 доба, за 2021 рік - 06 діб. Вислуга років відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністр України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги рок призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського скла, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контракте особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх і сімей" становить 17 повних календарних років служби (а.с. 18).

Листом від 18.10.2021 №544/10/24-97-07-11 відповідач повідомив позивача, що відповідно до отриманого попередження про наступне звільнення позивач звільнений з податкової міліції 18.10.2021 року наказом №199-0 за п. 64. пп. "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. У зв`язку з цим позивачу необхідно негайно з`явитися до ГУ ДФС у Чернівецькій області для отримання трудової книжки та здачі службового посвідчення (а.с. 31).

17.08.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою в якій просив пояснити причини порушення трудового законодавства зі сторони ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо не виплати позивачу заробітної плати за половину липня 2021 року та щорічної відпустки за 2021 рік, а також ненарахування матеріальної допомоги на оздоровлення всупереч наявного наказу (а.с. 44).

У відповідь на заяву від 17.08.2021, відповідач листом від 31.08.2021 №429/10/24-97-09 повідомив позивача, що виплати здійснюються відповідно до Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами затвердженого наказом Міністерством фінансів України 24.12.2012 №1407 (зареєстрованого Міністерством юстиції України від 17.01.2013 №130/22662) (а.с. 45-46).

16.09.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою в якій просив провести нарахування та виплатити матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 (а.с. 47).

У відповідь на заяву від 16.09.2021, відповідач листом від 07.10.2021 №534/10/24-97-09 повідомив позивача, що згідно розрахунків до кошторису допомогу на оздоровлення в 2021 році було передбачено лише для 9 осіб із 75 штатних одиниць рядового та начальницького складу Головного управління ДФС у Чернівецькій області (а.с. 48).

Відповідно до Довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 08.02.2022 №1 про середньомісячну заробітну плату, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два календарні місяці роботи, що передували наказу про звільнення від 18.10.2021 №199-О складає 13863,57 грн, середньоденна - 660,17 грн (а.с. 72).

Вважаючи протиправним наказ ГУ ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 року та у зв`язку невиплатою відповідачем грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. 353.1. ст. 353 ПК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначається Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114).

Відповідно до пп. г) п. 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Чернівецькій області () з 05.08.2019 перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації (а.с. 59-60).

Судовим розглядом встановлено та підтверджено позивачем у позовній заяві, що попередження про наступне звільнення підписано позивачем 17.08.2021.

Через скорочення штатів, враховуючи відсутність можливості подальшого використання на службі, Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 №199-о "Про звільнення ОСОБА_1 " звільнено позивача з посади та податкової міліції ДФС за пунктом 64 підпунктом "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, з 18 жовтня 2021 року.

Таким чином, звільнення позивача відповідно до Наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 №199-о "Про звільнення ОСОБА_1 " за пунктом 64 підпунктом "г" Положення №114 відбулося з дотримання порядку та гарантій, які передбачені законодавством про працю, в тому числі з попередженням про наступне звільнення за два місяці до звільнення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних в частині визнання такого наказу протиправним та, відповідно, його скасування.

Поряд з цим суд погоджується із твердженням позивача про неврахування відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу вимог частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Так, питання звільнення працівників податкової міліції в період тимчасової непрацездатності працівника спеціальним законом не врегульовано, тому згідно із ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Враховуючи викладене, застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), що підтверджено правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №820/3205/16.

Відповідно до частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р (II)/2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України .

Конституційний Суд України зазначив, що положеннями частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини.

Згідно статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Частиною п`ятою статті 88 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що рішення чи висновок Суду є остаточним і не може бути оскарженим.

Наведене в сукупності із приписами абзацу 3 пункту 12 Положення №21 дає суду підстави вважати, що положення частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України розповсюджуються і на посаду, яку займав позивач.

Згідно із частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №389/2004/16-ц (провадження №61-3903св20) міститься висновок щодо застосування частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Судом касаційної інстанції зазначено, що наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі.

Аналогічний за змістом висновок висловлений також у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №545/1151/16-ц (провадження №61-17196вв19), від 11 грудня 2019 року у справі №522/3410/15-ц (провадження №61-43676св18), від 16 червня 2020 року у справі №750/8456/17 (провадження №61-22946св18).

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №205/4196/18 (провадження №14-670цс19) відступила від висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року у справі №6-156цс12 і від 23 січня 2013 року у справі №6-127цс12, а також від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульованого у постанові від 16 березня 2020 року у справі №640/10761/14-ц. Зокрема, зазначила, що гарантія частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України поширюється на випадки припинення контракту з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. У разі порушення цієї гарантії негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки).

Судовим розглядом встановлено, що в період з 18.10.2021 по 22.10.2021 позивач перебувала на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РЕ7В-8НСК-4Н72-ТК6В від 18.10.2021).

В період з 22.10.2021 по 27.10.2021 позивач перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РАН7-С9Т3-738К-МЕНТ від 22.10.2021).

Таким чином, оскільки з 18.10.2021 по 27.10.2021 включно позивач була тимчасово непрацездатна (перебувала на лікарняному), то відповідач не вправі був її звільняти із роботи із займаної посади саме 18.10.2021, про що протиправно зазначено в оскаржуваному наказі.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у ході судового розгляду цієї справи відповідачем не спростовано указаних вище тверджень позивача та на підставі належних і достовірних у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів не доведено незнання про перебування позивача у тимчасовій непрацездатності у період з 18.10.2021 по 27.10.2021.

Водночас, враховуючи указані вище висновки суду касаційної інстанції та висновки суду у спірних відносинах по цій справі, звільнення позивача в період її тимчасової непрацездатності не може слугувати для визнання незаконним оскаржуваного звільнення та, відповідно, для рішення про поновлення її на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області, а є фактично підставою для зміни дати звільнення з "18 жовтня 2021 року" на "28 жовтня 2021 року".

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу №199-0 ГУ ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області, в частині дати звільнення позивача із займаної посади із одночасним зобов`язанням відповідача внести зміни до названого індивідуального акта щодо дати звільнення позивача із займаної посади, а саме: з "18 жовтня 2021 року" на "28 жовтня 2021 року".

Позовні вимоги в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.10.2021 і до моменту прийняття судом рішення по справі та звернення звернути до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області та в частині стягнення з ГУ ДФС у Чернівецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, є похідними від вимоги щодо оскарження наказу №199-0 ГУ ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", а тому також не можуть бути задоволенні.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернівецькій області допомоги для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15105,48 грн, суд зазначає наступне.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, а також визначає форму та порядок видачі грошових атестатів визначається Порядком виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 17.07.2018 №616 (Порядок №616)

Відповідно до п. 3 гл. 3 Р.1 Порядку №616 грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Відповідно до гл. 2 Р. V Порядку №616 керівник ДФС та керівники її територіальних органів у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу, мають право надавати один раз на календарний рік особам начальницького складу податкової міліції допомогу для оздоровлення під час надання чергової відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога надається відповідно до наказу:

1) ДФС - для першого заступника, заступника Голови ДФС за погодженням з Міністром фінансів України, для керівників, заступників керівників та інших осіб начальницького складу податкової міліції структурних підрозділів апарату ДФС, перших заступників, заступників керівників територіальних органів ДФС, крім ДПІ, для осіб начальницького складу податкової міліції підрозділів оперативного документування;

2) територіального органу ДФС - для керівників, заступників керівників та інших осіб начальницького складу податкової міліції структурних підрозділів цього територіального органу ДФС, а також для перших заступників, заступників керівників територіальних органів ДФС нижчого рівня.

Допомога надається згідно з наказом відповідного органу ДФС про відпустку, який готує служба управління персоналом.

Проект наказу про відпустку особам начальницького складу податкової міліції підрозділів оперативного документування готує управління оперативного документування Головного оперативного управління ДФС.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", наказано надати чергову відпустку за 2021 рік в кількості 45 діб в період з 19.07.2021 по 02.09.2021 старшому слідчому з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковнику податкової міліції Руляковій Людмилі Миколаївні з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення згідно чинного законодавства.

Наказ від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку" погоджено, завідувачем сектору фінансово-бухгалтерського забезпечення головним бухгалтером ГУ ДФС у Чернівецькій області, в частині виплати відпустки без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", становить 15105,48 грн (посадовий оклад 6910 грн + оклад за спеціальним званням 1410 грн + надбавка за секретність 1036,5 грн + надбавка за вислугу років 3744 грн + індексація 413,14 грн = 13513,64 грн (місячне грошове забезпечення) х 2 місяці (травень, червень 2021) : 34 днів (число відпрацьованих мною календарних днів у травні, червні 2021) = 794,92 грн (середньоденна зарплата), х 19 (середньомісячна кількість робочих днів у травні, червні 2021).

Проте, всупереч вищевказаним нормам, позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення, згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", не виплачено.

Листом від 07.10.2021 №534/10/24-97-09 Головне управління ДФС у Чернівецькій області повідомило позивача, що згідно розрахунків до кошторису допомогу на оздоровлення в 2021 році було передбачено лише для 9 осіб із 75 штатних одиниць рядового та начальницького складу Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління ДФС у Чернівецькій області по невиплаті позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік в розмірі 15105,48 грн, а відтак порушені права позивача підлягають відновленню шляхом стягнення відповідної суми з Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно пунктів 2 та 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини першої цієї статті при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи положення статей 72-77, 90 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування заявлених вимог, за виключенням посилань про неврахування відповідачем вимог частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України, а також щодо протиправної невиплати допомоги для оздоровлення за 2021 рік, є безпідставними та необґрунтованими, а тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу та стягнення грошової допомоги на оздоровлення, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в частині дати звільнення ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління ДФС України у Чернівецькій області внести зміни до наказу №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " щодо дати звільнення полковника податкової міліції ОСОБА_1 із займаної посади слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, а саме: з "18 жовтня 2021 року" на "28 жовтня 2021 року".

4. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену допомогу для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15105,48 грн.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Головне управління ДФС України у Чернівецькій області (, вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58013).

Суддя В.О. Григораш