Справа № 540/4294/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4294/21
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2021р. у справі №540/4294/21 за позовом Приватного підприємства «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.05.2021р. №218230, №218231

У С Т А Н О В И В:

16.08.2021 року Приватне підприємство «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправними та скасувати постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.05.2021р. №218230, №218231.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в порушення приписів п.21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., фахівцями контролюючого органу транспортні засоби затримані не були. Означене, на думку ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА», свідчить про те, що нормативно-вагові параметри під час перевезення вантажу не перевищено. Також, позивач стверджує, що у спірних правовідносинах ключовим моментом для застосування штрафу є не лише встановлення перевищення вагових параметрів, а й факт перевезення вантажу без відповідного дозволу. Між тим, ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» здійснювалось перевезення подільного сипучого вантажу (пшениці) дозвіл на отримання якого не є обов`язковим навіть за наявності перевищення встановлених вагових параметрів. Крім того, позивач акцентував увагу суду першої інстанції на тому, що в документах, які були складені посадовими особами контролюючого органу та на підставі яких було видано оскаржувані постанови немає відомостей про вимірювальний прилад, а також про стаціонарний чи пересувний пункт габаритно-вагового контролю. До того ж, позивач вказував, що в матеріалах справи немає доказів, які підтверджують здійснення повірки (метрологічної атестації) контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, а також клеймування (пломбування) та видачу спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології відповідного свідоцтва. На думку позивача, зважування транспортних засобів здійснено без застосування відповідної методики, яка б враховувала особливості сипучого вантажу. Також, як наголошувало ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» спірні постанови винесено з порушенням порядку розгляду справи про порушення.

Не погоджуючись із заявленими ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» в позовній заяві вимогами відповідачем до окружного адміністративного суду подано письмовий відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, які належать ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА», фахівцями контролюючого органу установлено перевищення габаритно-вагових параметрів. При цьому, як стверджує відповідач, зважування транспортних засобів здійснювалось на повіреному належним чином засобі вимірювання техніки, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Також, відповідач зазначав, що на час проведення габаритно-вагового контролю методика зважування транспортних засобів, що здійснюють перевезення рідких вантажів (сипучих) була відсутня. Однак, вказана обставина не звільняє перевізника від відповідальності за перевищення допустимих габаритно-вагових параметрів. Крім того, Державна служба України з безпеки на транспорті наголошувала, що транспортний засіб на ваги заїжджає повільно, що не може призвести до зміщення вантажу. До того ж, відповідач вказував, що призначений на 20.04.2021р. розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт було перенесено на 18.05.2021р. відповідне запрошення про розгляд справи ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» отримано 22.04.2021р., однак жодних заперечень та/або доказів, які б спростовували встановлене перевіряючими перевищення габаритно-вагових параметрів позивачем надано не було.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2021р. у справі №540/4294/21 у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав на дотриманні працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки процедури проведення перевірки. Зважування транспортних засобів, які належать позивачу, здійснювалось на повіреному засобі вимірювальної техніки. Також, окружним адміністративним судом установлено, що Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки своєчасно повідомлено ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» про дату, час та місце розгляду справи щодо правопорушення законодавства про автомобільний транспорт. До того ж, суд першої інстанції дійшов висновку про перевищення транспортними засобами, які належать ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА», допустимих вагових параметрів. При цьому, відповідного дозволу на перевезення вантажів із перевищенням вагових параметрів позивачем не надано.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції не повно встановлено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, на думку скаржника, спірне рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» вказує про наявність у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2021р. у справі №540/4294/21 суперечностей, зокрема, стосовно того, що у перевізника немає обов`язку отримувати дозвіл на перевезення подільного вантажу навіть за умови перевищення встановлених вагових параметрів. Позивач стверджує, що ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» здійснювалось перевезення подільного сипучого вантажу (пшениці). При цьому, перевезення вказаного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів заборонено. На думку позивача, така заборона унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі. У свою чергу, оскільки видачу дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачено, то на ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» не може бути накладено штраф за порушення приписів абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». У даному випадку, перевізник повинен був нести відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд. Крім того, скаржник зазначає, що ані в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.03.2021р. №035274, ані в інших документах не зазначено відомостей про: пункт здійснення габаритно-вагового контролю; зважувальне обладнання. До того ж, на думку позивача, вимірювання (зважування) транспортного засобу з подільним вантажем має здійснюватися виключно на підставі відповідної методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 25.03.2021р. посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено перевірку транспортних засобів, які належать ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА», а саме: DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 ; DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_4 .

За результатами вказаного контролю фахівцями контролюючого органу складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.03.2021р. №258791, №258700, у яких зазначено про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

За наслідками проведення габаритно-вагового контролю Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.03.2021р.

З урахуванням означених документів, навантаження на строєну вість транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 , склало 23,550т. при нормативно допустимому - 22т (у відсотковому співвідношенні 7,04%); навантаження на строєну вість транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_4 , склало 23,500т. при нормативно допустимому - 22т (у відсотковому співвідношенні 6,81%).

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.05.2021р. №218230, №218231, згідно яких до ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., пунктом 2 якого регламентовано, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно із пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до пункту 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Наведеними правовими нормами визначено повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Між тим, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні або внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

Як установлено судом та зазначено вище, транспортними засобами марки: DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_2 ; DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Schmitz, номерний знак НОМЕР_4 здійснювалось перевезення вантажів із перевищенням установлених вагових параметрів.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до абзацу 14 частини 1 якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, колегією суддів установлено, що ані до суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відповідних дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, ПП «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає правильним висновок окружного адміністративного суду щодо правомірності прийняття Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки спірних постанов від 18.05.2021р. №218230, №218231 про застосування адміністративно-господарських штрафів.

При цьому, апеляційний суд вважає помилковим обґрунтування позивачем власної позиції із посиланням на постанову Верховного Суду від 29.01.2020р. у справі №814/1460/16, оскільки у межах вказаної справи судом касаційної інстанції не зроблено жодних висновків щодо необхідності застосування до перевізника лише відповідальності у вигляді плати за проїзд під час перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів.

Перевезення вантажу у справі, яка переглядалась Верховним судом здійснювалось контейнеровозом. Натомість, у даній справі транспортні засоби не класифікуються як контейнеровози.

До того ж, справу №814/1460/16 у відповідній частині Верховним Судом направлено на новий судовий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Також, твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху (як свідчення помилковості результатів зважування), на думку суду апеляційної інстанції, не впливають на результат розгляду даної справи, оскільки автомобіль на вагу заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу.

У контекст означеного колегія суддів також уважає за доцільне відмітити, що відповідно до пункту 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Щодо посилання позивача на відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування вагами, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у п. 19 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., виключена з 08.09.2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 671.

Тому, з огляду на виключення п. 19 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р., наявність у терміні «вимірювання» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не свідчить про наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Крім того, апеляційний суд вважає за доцільне відмітити, що зважування транспортних засобів підприємства позивача здійснювалось на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки, який пройшов метрологічну атестацію, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 29.10.2020р. №2079/М, листа ДП «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 07.11.2012р. №1953-04/04.

Установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АГРОФІРМА-ДОДОЛА» залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2021р. у справі №540/4294/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Шляхтицький О.І. Крусян А.В.