Справа № 420/16514/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/16514/21

Суддя в суді І інстанції Бжассо Н.В.

Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просить:

- визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин позивач звернувся до міграційної служби у зв`язку з досягненням 14-річного віку з наміром отримати паспорт книжечку зразка 1994 року.

При цьому, апелянт вважає, що неповнолітнім особам по досягненню 14-річного віку оформлюється паспорт громадянина України лише у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, а у формі книжечки - лише по досягнення 16-річного віку та за умови звернення з відповідною заявою.

Внаслідок чого, апелянт вважає, що ним правомірно відмовлено позивачу у видачі йому паспорта у формі книжечки.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як позивач по досягненню 14-річного віку має право на отримання паспорту у вигляді книжечки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, у зв`язку із досягненням 14-річного віку, ОСОБА_2 звернулася до Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Листом від 26 серпня 2021 року № 5112-1299/5112.1-21 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, у зв`язку із недосягненням позивачем 16-річного віку.

Позивач, не погоджуючись із отриманою відмовою, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання паспорту у формі книжечки, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації» , кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов`язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» , суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Згідно ч. 6 ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» , забороняється вимагати від осіб та вносити до Реєстру інформацію, не передбачену цим Законом.

Забороняється вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров`я або статевого життя. Окремі види даних про стан здоров`я та про засудження до кримінального покарання можуть вимагатися лише у разі, якщо вони є підставою для видачі документа, що посвідчує особу.

При цьому, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 02 вересня 1993 року Про внесення змін і доповнень до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження , Кабінетом Міністрів України постановою від 04 червня 1994 року N 353 затвердив зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносинах судом перевіряється правомірність відмови міграційного органу в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

В даному випадку, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що міграційним органом відмовлено позивачу у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки після досягнення ним 14-річного віку.

При цьому, позивач через свої релігійні переконання не хоче, щоб його паспорт оформлявся електронними засобами з присвоєнням єдиного унікального номера.

В свою чергу, міграційний орган зазначає, що згідно чинних вимог законодавства та відповідних підзаконних нормативно-правових актів, оформлення та видача паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки можлива лише після досягнення ним 14-річного віку.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема щодо релігійних переконань заявників та відмови від обробки персональних даних, а також про те, що чинне законодавство дозволяє отримати паспорт громадянина України у тому вигляді, як того просить позивач, а також правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір), є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/2/18 (№806/3265/17).

Тому, враховуючи висновки Верховного Суду у вищевказаній зразковій справі, якими встановлено, що попри чинне нормативне регулювання спірних правовідносин, громадяни України, через свої релігійні переконання, мають право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

При цьому, належним способом захисту порушених прав особи у відповідних правовідносинах є зобов`язання міграційного органу оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, зобов`язати міграційний орган оформити та видати позивачу паспорту громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстацнрії про те, що міграційний орган безпідставно посилається на те, що позивач не має права на отримання спірного паспорту до досягнення 16 років, так як з прийняттям ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України видається з 14 років.

В свою чергу, відсутність паспорту громадянина України з 14 років перешкоджає такій особі у реалізації її гарантованих Конституцією України прав та свобод, що є неприйнятним у правовій державі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на апелянта.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.