Справа № 300/7745/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2022 р. справа № 300/7745/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в особі (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною відмову Долинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ та зобов`язати Долинський відділ Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з релігійними переконаннями, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про позивача до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без від цифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку із зміною релігійних переконань звернулася до Долинського відділу УДМС з проханням оформити паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, однак відповідач відмовив у видачі такого паспорта, вказавши на те, що ОСОБА_1 вже оформлено паспорт громадянина України у формі карки ІD. Позивач вважає, що такі дії відповідача є порушенням її конституційних прав, оскільки вона має право на проживання та ідентифікацію особи відповідно до паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, з огляду на її право на свободу світогляду і віросповідання. Будь-які примушування до отримання паспорта громадянина України у тій чи іншій формі (в даному випадку паспорта у формі карки типу ІD), тобто без права альтернативного вибору форми паспорта, якщо законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, на думку позивача, є порушенням вказаних вище конституційних прав особи.

Ухвалою суду від 01.12.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у вказаний в ухвалі строк.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

13.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. У відзиві відповідач зазначив, що його дії є правомірними, оскільки: Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, не регулює питання про обміну паспорта громадянина України у формі ID-картки на паспорт у формі зразка 1994 року, і як наслідок, вказане питання не регулює й Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019. Натомість відповідно до пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, обмін паспорта громадянина України здійснюється у вичерпних випадках, до яких не віднесено той випадок, який зазначила ОСОБА_1 у заяві від 10.11.2021. Пунтком 100 вказаного Порядку № 302 передбачено, що територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо особа вже отримала паспорт. Отже, вважає відповідач, Долинський відділ УДМС правомірно відмовив ОСОБА_1 в обміні паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм (далі - паспорт у формі ID-картки) на паспорт громадянина України зразка 1994 (у формі книжечки), оскільки для цього не було підстав, встановлених пунктом 6 Порядку № 302. Також відповідач вказує на те, що вказана адміністративна справа немає ознак типової справи, зазначених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17. За вказаних обставин представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 28-31).

Клопотанням від 14.03.2022 відповідач долучив до матеріалів справи доказ направлення ОСОБА_1 17.01.2022 відзиву на позовну заяву (додатку № 4 до відзиву).

ОСОБА_1 в телефонній розмові 10.03.2022 (за номером телефону, вказаним в позовній заяві) підтвердила факт отримання нею 20.01.2022 відзиву на позовну заяву, що підтверджується складеною помічником судді телефонограмою.

Позивач не скористалася правом на подання до суду відповіді на відзив відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке:

21.05.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою-анкетою № 14657059 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук.

29.07.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою-анкетою № 4943519 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про виготовлення паспорта громадянина України у формі ID-картки, надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук.

11.08.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , отримала паспорт громадянина України у формі ID-картки за № НОМЕР_2 , про що зроблено запис в Єдиному державному демографічному реєстрі № 987, орган видачі 2617.

10.11.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про оформлення та видачу їй паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року взамін паспорта громадянина України у формі ID-картки за № НОМЕР_2 від 11.08.2020, посилаючись на зміну релігійних переконань. Вказує, що не бажає висвітлювати будь-яку інформацію про себе в Єдиному державному демографічному реєстрі, зокрема й з присвоєнанням унікального номеру-запису, збереженням відбитків пальців, образу обличчя у вказаному реєстрі. Просила видати паспорт формі книжечки без внесення даних щодо нього до Єдиного демографічного реєстру на підставі Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Листом № Т-104/6/2602-21/2617/104-21 від 19.11.2021 за результатами розгляду заяви позивача від 10.11.2021 повідомлено, що ОСОБА_1 вже отримала паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм - у формі ІD-картки № НОМЕР_2 від 11.08.2020 на підставі особистої заяви-анкети про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, яка одночасно є згодою на обробку персональних даних, внаслідок чого в Реєстрі автоматично сформовано унікальний номер запису. Вказано, що унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі є незмінним. Щодо підстав для видачі паспорта громадянина України зразка 1994 (формі книжечки) взамін паспорта формі ІD-картки, то позивачу роз`яснено, що пунктом 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, передбачено, що територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо особа вже отримала паспорт громадянина України, який є дійсним на день звернення. Оскільки ОСОБА_1 вже отримала паспорт громадянина України у формі ІD-картки № НОМЕР_2 від 11.08.2020, який є чинним, немає підстав для видачі нового паспорта.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про громадянство України", документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII затверджено, зокрема, Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захист.

Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями статті 14 Закону № 5492, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 5492, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно пунктів 1-5 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 302), паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років. У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт.

Пунктом 6 Порядок № 302 передбачено, що обмін паспорта здійснюється у разі:

1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням);

3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

4) закінчення строку дії паспорта;

5) непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія);

6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток;

7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Пункт 9 Порядку № 302: в разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім закінчення строку дії паспорта), документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій).

Пунктом 10 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

За змістом пунктів 13-14 Порядку № 302 для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

До заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт:

1) прізвище, власне ім`я та по батькові особи (далі - ім`я) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації (складова "по батькові" латинськими літерами не зазначається);

2) дата народження;

3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації;

4) стать;

5) дата та підстави набуття громадянства;

6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності);

7) відцифрований образ обличчя особи;

8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис особи із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями вноситься з урахуванням фізичної можливості вчинити таку дію. Підпис особи, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особи, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування;

9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів кваліфікованого електронного підпису;

10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук;

11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири);

12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти;

13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт;

14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження);

15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про РНОКПП або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу);

15-1) відомості про одночасну реєстрацію особи віком від 14 до 18 років під час оформлення паспорта вперше в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з подальшим відображенням інформації про РНОКПП у паспорті;

16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати;

17) дата заповнення заяви-анкети.

Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються особою або її законним представником/уповноваженою особою (далі - заявники) територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, уповноваженому суб`єкту за місцем звернення особи (пункти 19-20 Порядку № 302).

Згідно з пунктами 21-22 Порядку № 302, у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім закінчення строку дії паспорта або обміну паспорта зразка 1994 року за бажанням), документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій). У разі закінчення строку дії паспорта документи для його обміну можуть бути подані протягом одного місяця до дати закінчення строку його дії. У такому випадку або в разі обміну паспорта зразка 1994 року за бажанням, паспорт, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нового паспорта.

Відповідно до пункту 100 Порядку № 302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови (пункт 102 Порядку № 302).

Суд переконаний, що відповідач, відмовляючи позивачу в оформлені та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки замість виданого та дійсного паспорта у формі ID-картки, діяв добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки: на момент звернення позивачу вже було оформлено паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 від 11.08.2020, який був дійсним на день звернення; на момент розгляду заяви позивача не було законних підстав для обміну вже виданого паспорта громадянина України у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки, вичерпний перелік яких встановлено пунктом 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302; ні Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, ні Тимчасовий порядок оформлення паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС № 456 від 06.06.2019, не регулюють питання обміну дійсного паспорта громадянина України у вигляді ID-картки на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Оцінюючи аргументи позивача щодо її права як громадянина України у зв`язку з релігійними переконаннями на отримання паспорта у вигляді книжечки 1994 року без безконтактного електронного носія персональних даних (ІD-картки), внаслідок чого її буде обмежено в реалізації своїх прав як громадянина України, то суд керується такими міркуваннями.

Так, Конституція України в Розділі ІІ «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» передбачає низку прав особи, серед яких:

- на свободу світогляду і віросповідання (стаття 35);

- направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40);

- знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32);

- право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55).

Проте ні Конституція України, ні закони України не передбачають права громадянина України на «отримання документів» чи права на «отримання документів певної форми».

Відповідно до положень статті 21 Закону № 5492-VI отримання паспорта громадянина України є обов`язком (а не правом) кожного громадянина України, який досяг чотирнадцятирічного віку, а обмін вже виданого паспорта громадянина України на новий паспорт здійснюється з підстав, які чітко передбачені законодавством України.

Отже, всі громадяни України мають рівні права при отриманні паспорта громадянина України, що реалізуються в порядку та у формі, які встановила Держава. Отже, є безпідставними доводи позивача про те, що Державою в особі відповідного органу державної влади (відповідача у справі) порушено щодо позивача принцип рівності громадян у їх правах і свободах, та їх рівності перед законом, зокрема з врахуванням права на свободу світогляду і віросповідання.

Щодо аргументів позивача про те, що вона не погоджується на обробку її персональних даних та відмовилася від користування будь-якими біометричними документами, що містять інформацію, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, а також від внесення даних щодо неї до Єдиного державного демографічного реєстру та від зняття біометричної інформації, а тому дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки взамін втраченого паспорта у формі ІD-картки, є порушенням її конституційних прав на проживання та ідентифікацію відповідно до паспорта громадянина України зразка 1994 року, з огляду на її релігійні переконання, то суд зауважує таке.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних»; цей закон спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Відповідно до статті 11 цього Закону підставами для обробки персональних даних є як згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних, так і дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень чи необхідність виконання ним обов`язку, який передбачений законом. Обробка територіальними підрозділами ДМС персональних даних заявника, що передує видачі цій особі паспорта громадянина України, а також ведення Реєстру є обробкою персональних даних на підставі закону (в цьому випадку Закону №5492-VI) на виконання покладених законом обов`язків, а отже не потребує згоди суб`єкта персональних даних.

Закон № 5492-VI визначає види інформації про особу (персональних даних), яка:

- вноситься до Реєстру «по замовчуванню», оскільки необхідна державі для ідентифікації своїх громадян;

- вноситься до Реєстру за згодою особи (наприклад, відцифровані відбитки пальців рук особи);

- не вноситься до Реєстру (обробка та внесення якої заборонена): про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров`я або статевого життя.

Суд вважає, що технічний прогрес та швидка зміна суспільних відносин за останні десятиліття, що зумовили запровадження державою електронних баз даних у формі електронних реєстрів (на зміну паперовим картотекам), а також запровадження в 2012 році нових форм документів для ідентифікації особи (зокрема, й паспорта громадянина України у формі ІD-картки на заміну паперової книжечки) не впливає на гарантовані Конституцією України права особи і не перешкоджає виконанню нею свого обов`язку отримати паспорт громадянина України.

Тимчасова наявність в Державі можливості отримати паспорт в паперовій формі зразка 1994 для представників окремої суспільної групи, яка має побоювання, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду їх приватному життю, не надає права альтернативного вибору громадянину України отримати паспорт громадянина у формі книжечки взамін вже виданого та дійсного паспорта у формі ID-картки через його небажання отримати та користуватися біометричними документами та внесенням його персональних даних до ЄДДР.

Відповідно до положень статті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Суд звертає увагу на те, що в спірному випадку підписи позивача на заяві-анкеті № 4943519 від 29.07.2020 свідчать про її згоду на внесення інформації до ЄДДР та надання згоди на отримання відцифрованого образу обличчя, відцифрованого підпису, та відцифрованих відбитків пальців рук. Отже, оформлення позивачем паспорта громадянина України у формі ІD-картки № НОМЕР_2 , виданого 11.08.2020, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР, який є єдиним та не буде повторно присвоюватись, свідчить, що є бепідставними доводи позивача про порушення діями відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 її права на повагу до приватного життя. Такі персональні дані позивача у встановленому законодавством України порядку не видалялися.

Отже, в спірному випадку, відмова Держави в особі відповідача у видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки взамін вже виданого та дійсного паспорта громадянина України формі ID-картки не є втручанням Держави в право позивача на повагу до приватного життя та право на свободу релігії.

З урахуванням встановленого судом вище обставин та позиції суду щодо аргументів позивача про порушення його прав діями відповідача, суд дійшов висновку про те, що відповідач не допустив протиправних дій щодо ОСОБА_2 .

Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

З огляду на відмову в позові, та за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, враховуючи положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку покласти на позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови Долинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, та зобов`язання Долинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з релігійними переконаннями, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про позивача до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без від цифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 37794486, вулиця Академіка Гнатюка, 29, місто Івано-Франківськ, 76010.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.