Справа № 460/11278/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2022 року м. Рівне №460/11278/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки
визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі третя особа), в якому просить суд:

визнати протиправним дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій;

зобов`язати відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком, згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з фактичної дати звернення за призначенням пенсії 14 червня 2021 року, з урахуванням пільгового стажу роботи (один місяць служби за три місяці) з 09 червня 1995 року по 15 листопада 1995 року - час служби на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН, з 20 липня 2000 року по 17 липня 2001 року - час служби на території Лівану у складі Миротворчих Сил ООН, з 17 липня 2002 року по 17 січня 2003 року - час роботи як цивільного фахівця на території Лівану в складі додаткового миротворчого персоналу України в тимчасових силах ООН у Лівані.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що разом із заявою про призначення дострокової пенсії подав відповідачу необхідні документи, в тому числі посвідчення учасника бойових дій та довідки, що визначають право на обчислення стажу на пільгових умовах, а тому вважає протиправною відмову відповідача у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій. Просить позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 12.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що всупереч вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення дострокової пенсії позивачем не було долучено довідку за формою згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, щодо стажу військової служби у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку. За наведених обставин, на думку відповідач, відсутні підстави для призначення позивачу дострокової пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, відповідач звернув увагу на те, що країна Ліван не включена до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63, у зв`язку з чим відсутні підстави для зарахування часу служби позивача на території Лівану у складі Миротворчих Сил ООН до стажу роботи на пільгових умовах. З огляду на вказане, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа подала до суду письмові пояснення на позов, за змістом якого визнає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розглянувши позовну заяву, відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до дубліката посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2018 року ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

07 червня 2021 року позивачу виповнилося 55 років.

10 червня 2021 року позивач засобами поштового зв`язку скерував до відповідача заяву про призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказана заява отримана пенсійним органом 14 червня 2021 року, що стверджується роздруківкою трекінгу поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором № 908 з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтернет.

Листом від 14 липня 2021 року за № 6253-5680/Т-02/8-1700/21 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії з мотивів, аналогічних наведеним у відзиві на позовну заяву.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що законодавцем у тексті однієї статті закону одночасно визначено як категорії осіб, так і умови набуття ними права на пенсію за критерієм вікового цензу (стосовно чоловіків досягнення 55 річного віку) і критерієм цензу страхового стажу (стосовно чоловіків 25 років).

Судом встановлено, що станом на день отримання відповідачем заяви про призначення пенсії (14 червня 2021 року) позивач досяг 55-річного віку.

При цьому, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами згідно зі змістом заяв по суті наявність у позивача на момент звернення понад 25 років страхового стажу.

Таким чином, обставини щодо досягнення позивачем необхідного вікового цензу (55-річного віку) та наявності у нього необхідного цензу страхового стажу (не менше 25 років) пенсійним органом під сумнів не ставиться та не спростовується.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV слугувало те, що позивачем не було надано довідку про стаж військової служби у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, за формою згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. При цьому, як на правову підставу для виконання позивачем такої вимоги, відповідач покликається на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача, суд виходить з такого.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідача), у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637), а для осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", або яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Детальний аналіз структури норми абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 дозволяє прийти до висновку про те, що у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058, для підтвердження особливого статусу до заяви про призначення пенсії за віком мають додаватися посвідчення учасника бойових дій та одних з наступних документів (пакету документів):

- довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

- довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

- довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637;

- документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (для осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", або яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що в нормі абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 після словосполучення «посвідчення учасника бойових дій» законодавцем поставлена кома (розділовий знак), що вказує на безальтернативність надання документів, посилання на які міститься після словосполучення «посвідчення учасника бойових дій». Натомість, в подальшому в нормі абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 законодавцем застосовується сполучник «або», який свідчить про те, що особою може бути наданий один з документів (пакету документів), між назвами яких міститься такий сполучник.

За змістом позову позивач не вказує та, відповідно, не надає доказів на підтвердження того, що він є особою, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, або особою, яка брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або особою з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чи пунктів 20, 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відтак, суд приходить до висновку про те, що до заяви про призначення пенсії позивач мав долучити довідку згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Абзацом шостим пункту 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

В свою чергу, згідно з додатком № 2 до Порядку № 637, довідка видається на прізвище, ім`я, по батькові особи про те, що вона проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях), із зазначенням військового звання особи та загальної кількісті років, місяців і днів її участі в бойових діях. Також у довідці має бути вказано про те, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, а сама довідка видана для подання органам Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивач долучив, зокрема:

копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським обласним військовим комісаріатом 29 серпня 2018 року;

копію довідки Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11 травня 2021 року № 6-305, згідно з якою позивач проходив службу в Збройних Силах з 03 жовтня 1984 року по 10 листопада 1986 року, за контрактом з 05 травня 1995 року по 15 листопада 1995 року, за контрактом з 20 липня 2000 року по 17 липня 2001 року (підстава видачі: о/справа № 5, архівна довідка вх № 1809 від 11 березня 2021 року);

копію довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23 жовтня 2018 року № 179/1/13895, в якій зазначено, що: « ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ..., прибув до виконання бойового завдання з 09 червня 1995 року (наказ від 09 червня 1995 року № 99), звільнений та вибув у Рівненський РВК 15 листопада 1995 року (наказ від 15 листопада 1995 року № 239), (дати перетину державного кордону не вказані). В історичній довідці в/ч НОМЕР_2 зазначено (далі дано мовою оригіналу, російською):"... войсковая часть НОМЕР_2 в период с 18 апреля 1994 года по 15 ноября 1995 года участвовала в боевых действиях на территории Хорватии (бывшая Югославия) в составе миротворческого контингента войск ООН"»;

копію довідки військової частини НОМЕР_3 від 23 січня 2001 року № 486, згідно з якою в період з 20 липня 2000 року по 23 січня 2001 року позивач виконував обов`язки військової служби у складі Миротворчих Сил ООН на території Південного Лівану;

копію довідки військової частини НОМЕР_3 від 10 липня 2001 року № 321, згідно з якою в період з 20 липня 2000 року по 17липня 2001 року позивач знаходився у відрядженні та проходив службу в складі військової частини НОМЕР_3 , яка ввійшла до складу багатонаціональних Сил ООН по підтримці миру у Південному Лівані (м. Кана);

копію довідки ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» від 15 січня 2003 року № 29/2.1-324, згідно з якою з 17 липня 2022 року по 17 січня 2003 року позивач знаходився у службовому відрядженні в Лівані в складі Тимчасових Сил ООН;

копію довідки ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» від 16 січня 2003 року № 29/2.1-447, згідно з якою з 17 липня 2022 року по 17 січня 2003 року позивач був відряджений ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» на територію Лівану в службове відрядження як цивільний фахівець з розмінування в складі додаткового миротворчого персоналу України в Тимчасових силах ООН в Лівані.

Суд констатує, що перелічені вище довідки Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11 травня 2021 року № 6-305, Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23 жовтня 2018 року № 179/1/13895, військової частини НОМЕР_3 від 23 січня 2001 року № 486, від 10 липня 2001 року № 321, ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» від 15 січня 2003 року № 29/2.1-324 та від 16 січня 2003 року № 29/2.1-447 не відповідають додатку № 2 до Порядку № 637 ні за змістом, ні за суб`єктом їх видачі.

Більше того, в матеріалах справи наявна копія листа Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09 червня 2021 року № 1- 378, в якому зазначено, що відповідно до документів, які зберігаються в Рівненському ОМТЦК та СП, позивач приймав участь в бойових діях на території Хорватії (колишня Югославія) в період часу з 18 квітня 1994 року по 15 листопада 1995 року в складі миротворчого контингенту військ ООН. Водночас, у листі повідомлено про те, що Рівненський ОМТЦК та СП не може видати позивачу довідку згідно з додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Вказаний лист, на переконання суду, додатково підтверджує, що довідка згідно з додатком № 2 до Порядку № 637 не надавалася позивачем відповідачу одночасно із заявою про призначення пенсії.

При цьому, суд зауважу, що правомірність ненадання Рівненським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки такої довідки позивачу не є предметом спору у цій справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам абзацу третього підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 позивач не долучив до заяви про призначення пенсії довідку згідно з додатком № 2 до Порядку № 637, у зв`язку з чим відповідач правомірно відмовив останньому в достроковому призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

З огляду на вказане, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії, а також зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію, відсутні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) періоди служби (роботи) на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН з 09 червня 1995 року по 15 листопада 1995 року, на території Лівану у складі Миротворчих Сил ООН з 20 липня 2000 року по 17 липня 2001 року, цивільним фахівцем на території Лівану в складі додаткового миротворчого персоналу України в тимчасових силах ООН у Лівані з 17 липня 2002 року по 17 січня 2003 року, то з огляду на обраний позивачем спосіб захисту такі вимоги є похідними від вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсії, щодо якої суд прийшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. Відтак, в задоволенні позову в такій частині вимог також належить відмовити.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в призначенні пенсії. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим в задоволені позову належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки

Повний текст рішення складений 29 березня 2022 року

Суддя У.М. Нор