Справа № 165/2/22
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2/22
Провадження № 2-а/165/26/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Василюк А.В.

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 621907 від 13 грудня 2021 року, винесеною ССРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Згідно оспорюваної постанови, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України, а саме: 13.12.2021 керував автомобілем марки «Мерседес» по трасі Володимир-Волинський - Луцьк без увімкнутого світла фар.

Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивачем було наголошено, що у зазначений у оскаржуваній постанові час у автомобілі позивача ближнє світло фар було увімкнене.

Вважає, що поліцейський склав оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення з порушенням вимог ст. 245, ст.251 та ст.280 КУпАП.

Такого складу правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП позивач не вчиняв.

Зазначає, що за даних обставин, що вказують на неправомірні дії ССРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, вважає оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної не законною та такою, що підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 621907 від 13 грудня 2021 року, винесеною ССРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності Позов підтримав, просив його задоволити з підстав, наведених у ньому (а.с. 34).

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений про, що свідчить розписка про вручення судової повістки (а.с. 20). Про причину неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов не подав, надав суду матеріали адміністративної справи (а.с.27-33).

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У постанові серії БАВ № 621907 від 13 грудня 2021 року, прийнятій відповідачем вказано, що 13.12.2021 о 09:51 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес» по трасі Володимир-Волинський - Луцьк без увімкнутого світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 7).

Згідно із ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку відповідачем при винесені постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому виникає сумнів щодо об`єктивності та правомірності винесеної щодо позивача постанови.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки у зазначений у постанові день керував автомобілем з увікнутим світлом фар.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дій суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Згідно п.9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене, зокрема з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, тобто ввімкнення ближнього світла фар в світлу пору доби відноситься до попереджувальних сигналів, оскільки вищезазначений пункт знаходиться у розділі 9 ПДР України.

Згідно п. 9.1 ПДР України, попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди .

Аналізуючи вищезазначені норми ПДР України та КУпАП, суд приходить до висновку, що дії позивача, неправильно кваліфіковані працівником поліції, а саме відповідальність за порушення водіями користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами наступає за ч.2 ст.122 КУпАП лише за наступних обставин - при початку руху чи зміні його напрямку.

Тому дії позивача ОСОБА_1 слід було кваліфікувати за ст.125 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводів позивача на заперечення обставин вказаних у оспорюваній постанові щодо її незаконності, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які в спростовували твердження позивача, які суд приймає до уваги, як належні і допустимі.

Отже, з врахуванням норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, жодними доказами не доведена, неправильна кваліфікація дій позивача працівником поліції є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови. Інші докази надані сторонами жодного значення для вирішення позову не мають, а тому суд їх до уваги не бере.

Стаття 7 КАС України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, неправильно кваліфіковано дії останнього, а тому суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАВ № 621907 від 13 грудня 2021 року, винесеною ССРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 судові витрати сплаченого останнім при подачі до суду судового збору в сумі 454 грн. 00 коп., що підтверджується документально (а.с.4).

Керуючись ст.3, ст.9, ст.72, ст.73, ст.77, ст.19, ст.242, ст.243, ст.246, ст.286 КАС України, на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАВ № 621907 від 13 грудня 2021 року, винесеною ССРПП ВП № 3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк