Справа № 420/2397/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/2397/22
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року про відмову у забезпеченні позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

02 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову (до подачі позову), в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Куяльницькій сільській раді Подільського району Одеської області та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору - земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0825 площею 2 га в с. Косислобідка, Подільського району Одеської області.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року по справі № 420/3729/21,зокрема, зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

За результатами повторного розгляду заяви апелянта Куяльницька сільська рада прийняла рішення №2145 - VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», яким вирішила відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654 від 26.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України,

Разом з тим, з рішення Куяльницької сільської ради від 30.11.2021 року № 3690 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0825, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області (за межами населеного пункту). Позивач вважає, що цим рішенням Куяльницької сільської ради порушені його законні права та інтереси.

ОСОБА_1 зазначив, що має намір подати відповідний позов про визнання протиправним та скасування рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.11.2021 року № 3690 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», скасування цього рішення, а також скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0825 на гр. ОСОБА_2 . Позивачем заявлено предмет спору по справі - визначення права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0825 вартість якої складає 55 974 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що незважаючи на рішення суду, Куяльницька сільська рада вчиняє протиправні дії та заважає позивачу отримати право власності на бажану земельну ділянку, на яку ОСОБА_1 розроблено проект технічної документації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів ОСОБА_1 , не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів ОСОБА_1 підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема. шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, при розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони Відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 140/2474/20.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявник наголошує, що позивач, бажаючи отримати у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку державної власності на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в межах норм безоплатної приватизації, отримав відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, кадастровий номер :01:001:0825.

24 червня 2021 року Куяльницька сільська рада, на виконання рішення по справі № 420/3729/21, повторно розглянула заяву позивача щодо затвердження проекту землеустрою та прийняла рішення №2145 - VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

Рішенням Куяльницької сільської ради від 30.11.2021 року № 3690 - VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства», третій особі - ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0825, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області (за межами населеного пункту).

ОСОБА_1 зазначив, що в результаті прийняття відповідачем цього рішення, за ОСОБА_2 в Державному земельному кадастрі зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0825, що за його переконанням є протиправним.

Згідно приписів ч.1, ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "в" ч. 3 статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року по справі № 420/3729/21, зокрема, зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Тобто, за результатом ухвалення судом вищезазначеного рішення у ОСОБА_1 не виникло права володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0825. Більш того, за результатом повторного розгляду заяви позивача йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

В свою чергу, ОСОБА_2 набула земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0825 у приватну власність.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони Куяльницькій сільській раді та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0825 не відповідає порушеному інтересу позивача, у зв`язку з яким він має звернутися до суду з позовом, та порушує права третьої особи ОСОБА_2 , яка відповідно до предметної юрисдикції не може бути відповідачем у адміністративній справі, яку позивач повинен подати до Одеського окружного адміністративного суду.

Судова колегія також звертає увагу, що п.5 ч.3 ст.151 КАС України встановлена чітка заборона щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони вчиняти дії, що випливають з рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне окремо наголосити, що ОСОБА_1 самостійно визначено предмет спору по справі - визначення права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0825 вартість якої складає 55 974 грн. В свою чергу спори, які виникають з питань щодо права власності на земельну ділянку між двома фізичними особами, відповідно до приписів ст. 19 Цивільного кодексу України, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.150, 151, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко