Справа № 500/5080/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/5080/21 пров. № А/857/1861/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (головуючий суддя Подлісна І.М., м. Тернопіль, повний текст складено 14.12.2021) по справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовно наказ Тернопільського міськрайонного центру зайнятості від 01 липня 2021 року №107 «Д» «Про повернення одноразової матеріальної допомоги суб`єктом господарювання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс». Стягнуто на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 2 270 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тернопільський міськрайонний центр зайнятості оскаржив його в апеляційному порядку та просить таке скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.9 Порядку № 1231, суб`єкт господарювання зобов`язаний виплатити одноразову матеріальну допомогу на рахунок найманого працівника у строк не пізніше наступного робочого дня після надходження коштів на його рахунок за окремою платіжною відомістю для виплати одноразової матеріальної допомоги (відомістю на виплату грошей).

Водночас, Порядком № 1231 не передбачено можливості виплати одноразової матеріальної допомоги в готівковому еквіваленті через касу підприємства.

У п.9 Порядку № 1231 слово «рахунок» вживається двічі, один раз щодо найманого працівника та один раз - щодо суб`єкта господарювання. Як і передбачено вказаним порядком, центром зайнятості перераховано кошти саме на банківський рахунок суб`єкта господарювання № UА8300131, про що знав суб`єкт господарювання.

Отож, враховуючи цей факт, а також елементарні принципи юридичної техніки, поняття «рахунок» не може мати два різних значення в одному пункті нормативно-правового акту, а тому відповідач вважає, що твердження суду про відсутність застережень щодо банківського рахунку є безпідставними та передчасними.

Отже, на думку відповідача, обов`язковою умовою дотримання пункту 9 Порядку є виплата одноразової матеріальної допомоги саме на рахунок найманого працівника.

Окрім цього, апелянт звертає увагу суду на інші нормативно- правові акти, якими передбачено виплати центром зайнятості роботодавцям для перерахування працівникам у зв`язку з коронавірусною інфекцією. У п.15 (станом на 06.06.2020 - у п.16) затвердженого постановою КМУ №306 від 22 квітня 2020 року «Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVD-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» та у п.11 затвердженого постановою КМУ № 74 від 03 лютого 2021 року «Порядку надання допомоги по частковому безробіттю» прямо передбачено можливість виплати вказаних допомог готівкою. Один з цих нормативно-правових актів прийнятий до Постанови № 1231, інший - після, при чому прийняті одним органом державної влади - Кабінетом Міністрів України. Такі обставини свідчать про свідоме врегулювання вказаних правовідносин саме таким чином, яким вони врегульовані - перерахування одноразової матеріальної допомоги суб`єктами господарювання працівникам повинно відбуватися саме на рахунок працівника.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку № 1231 найманим працівником є фізична особа, яка працює за трудовим договором на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Рахунок повинен належати найманому працівнику (фізичній особі), та бути придатним для перерахування одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання.

Як вбачається із п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», ч.3 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», термін перерахування коштів застосовується саме щодо перерахування коштів із одного рахунку на інший.

Відповідно до п.7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково- касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.13 Порядку №1231 центр зайнятості контролює цільове використання коштів, що перераховуються суб`єкту господарювання для виплати найманим працівникам одноразової матеріальної допомоги, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 180 календарних днів після виплати такої допомоги суб`єкту господарювання. Перевірка може бути проведена за місцем знаходження суб`єкта господарювання або у приміщенні центру зайнятості. Суб`єкт господарювання зобов`язаний допустити працівників центру зайнятості до проведення перевірки, а в разі її проведення у приміщенні центру зайнятості подати відповідні документи.

Під час проведення зазначеної перевірки суб`єкт господарювання зобов`язаний надати оригінали:

наказу про скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у період дії обмежувальних протиепідемічних заходів;

відомостей про найманих працівників, щодо яких виконуються вимоги статті 3 Закону, за формою згідно з додатком 2;

платіжних відомостей для виплати одноразової матеріальної допомоги (відомість на виплату грошей) з підтвердженням перерахування коштів на рахунок найманого працівника;

табеля обліку робочого часу за період дії обмежувальних протиепідемічних заходів.

Відповідно до п.12 Порядку №1231, сума отриманої одноразової матеріальної допомоги стягується центром зайнятості із суб`єкта господарювання у разі неперерахування ним відповідних коштів найманим працівникам (як встановлено під час перевірки цільового використання коштів одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, підтвердження перерахування коштів на рахунки найманих працівників відповідно до вимог п.9 Порядку №1231 в сумі 424769,29 грн. у наданих на перевірку документах немає).

Враховуючи вищенаведене, одноразова матеріальна допомога суб`єктам господарювання, перерахована Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» у сумі 424769,29 грн підлягає поверненню у зв`язку з неперерахуванням її на рахунки найманих працівників відповідно до вимог п.9 Порядку №1231, що і зазначено в наказі, який оспорюється. Тернопільський міськрайонний центр зайнятості вважає наказ №107 «Д» від 01.07.2021 законним та таким, що прийнятий відповідно до норм чинного законодавства, а свої дії правомірними.

Отже, зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов передчасного та хибного висновку, матеріали даної справи свідчать про те, що судом першої інстанції безпідставно та необгрунтовано прийнято оскаржуване рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст.3 Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1071-IX від 04.12.2020, Порядку надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, розрахунку її розміру, стягнення, повернення невикористаної її суми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1231, С/Г ТзОВ «Агрокомплекс» звернулося до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості із заявою №288 від 17.12.2021 та доданими до неї документами про надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання.

Наказом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №196 «Д» від 21.12.2020 надано допомогу С/Г ТзОВ «Агрокомплекс» у сумі 456778,96 грн., про що позивача повідомлено листом №04067/3249 від 23.12.2020 та перераховано допомогу згідно платіжного доручення №6541 від 24.12.2020 на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в AT «ОЩАДБАНК».

28 травня 2021 року згідно п.13 Порядку №1231 центром зайнятості проведено перевірку цільового використання коштів одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання на підставі поданих С/Г ТзОВ «Агрокомплекс» оригіналів документів, за результатами перевірки складено Акт від 28 травня 2021 року, згідно якого встановлено порушення п.9 Порядку №1231, а саме С/Г ТзОВ «Агрокомплекс» не перерахувало на рахунки найманих працівників допомогу на суму 424769,29 грн, а виплатило ці кошти у готівковій формі, що підтверджується прибутковим касовим ордером №3918 від 28.12.2020, видатковими касовими ордерами №№14838, 14839, 14840, 14841, 14842 від 28.12.2020, сторінкою 15 за 28.12.2020 касової книги, відомостями на виплату грошей №№ АК-0000257, АК-0000258, АК-0000259, АК-0000260, АК-0000261 від 28.12.2020.

Решту коштів допомоги на суму 32009,67 повернуто Тернопільському міськрайонному центру зайнятості згідно чинного законодавства.

З актом перевірки позивача ознайомлено 28.05.2021, в поясненнях представником С/Г ТзОВ «Агрокомплекс» зазначено, що він від підпису відмовляється, із висновками про порушення п.9 Порядку не погоджується.

Відповідачем видано наказ №107 від 01 липня 2021 про повернення С/Г ТОВ «Агрокомплекс» коштів одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання у зв`язку із неперерахуванням вказаної допомоги на рахунки найманих працівників.

С/Г ТОВ «Агрокомплекс» добровільно кошти у сумі 424769,29 грн. на розрахунковий рахунок відповідача не повернуло.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ч. 1 ст.1, ч.2 Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», соціальна підтримка відповідно до цього Закону у 2020-2021 роках полягає в соціальному захисті застрахованих осіб та наданні допомоги суб`єктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам - підприємцям) на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 ( далі - соціальна підтримка).

Соціальна підтримка реалізується в таких формах: одноразова матеріальна допомога суб`єктам господарювання - одноразова виплата держави суб`єктам господарювання задля збереження робочих місць з метою виплати найманим працівникам суб`єкта господарювання одноразової матеріальної допомоги в період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до ч. 6, 7, 8 ст. 3 вказаного Закону суб`єкт господарювання несе відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання одноразової матеріальної допомоги, передбаченої цією статтею, та цільове її використання.

Сума одноразової виплати матеріальної допомоги, передбаченої цією статтею, отримана суб`єктом господарювання на підставі наданих ним недостовірних даних або використана ним не за цільовим призначенням, стягується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, з суб`єкта господарювання.

На одноразову матеріальну допомогу, передбачену цією статтею, не поширюються вимоги Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

Згідно пункту 9 Порядку надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, розрахунку її розміру, стягнення, повернення невикористаної її суми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1231 суб`єкт господарювання зобов`язаний виплатити одноразову матеріальну допомогу на рахунок найманого працівника у строк не пізніше наступного робочого дня після надходження коштів на його рахунок за окремою платіжною відомістю для виплати одноразової матеріальної допомоги (відомістю на виплату грошей).

Згідно пункту 12 цього Порядку у разі встановлення фактів подання недостовірних даних суб`єктом господарювання, на підставі яких надано одноразову виплату матеріальної допомоги, неперерахування ним відповідних коштів найманим працівникам, зазначеним у відомостях про найманих працівників, щодо яких виконуються вимоги статті 3 Закону, недопущення представників центів зайнятості до проведення перевірки та/або неподання документів для її проведення сума отриманої одноразової матеріальної допомоги стягується центром зайнятості із суб`єкта господарювання.

Отже, Порядок встановлює чотири випадки для стягнення одноразової матеріальної допомоги це подання недостовірних даних суб`єктом господарювання, на підставі яких надано одноразову виплату матеріальної допомоги, неперерахування ним відповідних коштів найманим працівникам, зазначеним у відомостях про найманих працівників, щодо яких виконуються вимоги статті 3 Закону, а також недопущення представників центів зайнятості до проведення перевірки та/або неподання документів для її проведення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що будь який із вказаних випадків передбачений пунктом 12 Порядку відсутній, а отже правових підстав для стягнення одноразової матеріальної допомоги відповідно до пункту 12 Порядку не має.

Крім того, пункт 9 Порядку не містить застережень стосовно перерахунку одноразової грошової допомоги виключно на рахунки працівника в банківській установі, а зобов`язує здійснити виплату на рахунок найманого працівника у строк не пізніше наступного робочого дня після надходження коштів на його рахунок за окремою платіжною відомістю для виплати одноразової матеріальної допомоги (відомістю на виплату грошей). Отже, обов`язковою умовою дотримання пункту 9 Порядку є виплата одноразової допомоги за окремою платіжною відомістю на наступний день після надходження коштів.

Як з`ясовано судом першої інстанції, позивач отримав одноразову матеріальну допомогу суб`єктам господарювання, які на дату набрання чинності Законом України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вимушено скоротили або можуть скоротити передбачену законодавством тривалість робочого часу найманих працівників, у тому числі через простій, після здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів в розмірі 424769,29 грн, яку виплачено працівникам згідно платіжних відомостей.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов підлягає задоволенню, крім того суд вірно здійснив розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по справі № 500/5080/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколіна

повний текст складено 30.03.2022