Справа № 560/15668/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить визнати протиправними та скасувати наказ Голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.09.2021 №201-Д "Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби" та наказ т.в.о. Голови Державної служби України з безпеки на транспорті №232-Д від 28.10.2021 про внесення змін до наказу №201-Д від 13.09.2021, якими його звільнено з посади головного спеціаліста (юриста) Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. Просить поновити його на посаді з 29 жовтня 2021.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем не видавався окремий наказ про його звільнення, позаяк звільнення відбулось на підставі наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Також зазначає, що підставою звільнення за порушення Присяги державного службовця став проступок незначного характеру, стосовно якого він надавав свої пояснення, які до уваги взяті не були. Позивач покликається на те, що застосований відповідачем захід дисциплінарної відповідальності не є співмірним тому ступеню вини позивача, яка була встановлена під час службового розслідування. Крім того, комісією не були враховані попереднє успішне проходження позивачем державної служби та наявність заохочень, тоді як використана відповідачем негативна характеристика, на думку позивача, викликала сумніви у її об`єктивності. Позивач вважає незрозумілим, з яких міркувань виходила дисциплінарна комісія при складанні висновку та подання про порушення ним Присяги державного службовця. Враховуючи вказані та інші обставини, просить позов задоволити.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками, що доводиться відомостями про доставку документів в кабінет підсистеми Електронного суду Державної служби України з безпеки на транспорті.

Протягом 15 днів з дати вручення документів відзив до суду не надходив, відтак суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Зі змісту записів трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що він працював у системі органів Державної служби України з безпеки на транспорті з 03 січня 2017, зокрема, з 08 грудня 2020 - на посаді головного спеціаліста (юриста) Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

13 вересня 2021 Головою Державної служби України з безпеки на транспорті був виданий спірний наказ №201-Д «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби», яким ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста (юриста) Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у зв`язку із порушенням Присяги державного службовця. Днем звільнення зазначається перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності. Позивач ознайомився з наказом 28 жовтня 2021, про що є відповідна відмітка.

28.10.2021 іншим наказом №232-Д т.в.о. Голови Державної служби України з безпеки на транспорті були внесені зміни до наказу №201-Д від 13.09.2021 та звільнено ОСОБА_1 з посади 28.10.2021. Підставою звільнення зазначений пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та подання Дисциплінарної комісії від 27.08.2021 №471/ДК/21. Позивач ознайомився з цим наказом також 28 жовтня 2021, про що є відповідна відмітка.

Як свідчить запис 11 трудової книжки ОСОБА_1 від 01.11.2021, він був призначений на іншу посаду у Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки на випробувальний строк ( наказ від 29.10.2021)

Судом встановлено, що підставою видання спірних наказів є подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.08.2021 №471/ДК/21. Дисциплінарне провадження стосовно позивача порушене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 08.07.2021 № 152-Д на підставі комісійного висновку позапланової перевірки від 02.07.2021.

Як вбачається зі змісту подання Дисциплінарної комісії, суть дисциплінарного проступку позивача полягає у неналежному здійсненні правової роботи у територіальному органі Укртрансбезпеки, у тому числі неналежне складання протоколу про адміністративне правопорушення при здійсненні заходів державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт з порушенням вимог Інструкції та положень КУпАП, що сприяло поверненню судом матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для доопрацювання, оскільки не забезпечено збору фактичних даних (доказів) (...), чим порушені пункти 1,2,6,7,8 частини 1 ст. 8 Закону України "Про державну службу".

З наданого позивачем 30.08.2021 пояснення Голові Державної служби України з безпеки на транспорті вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2021 № 000916 ОСОБА_1 не було відображено повну інформацію щодо місця проживання (реєстрації) особи правопорушника. Одночасно з цим, позивач вказує на те, що під час складання протоколу порушник не надав відомості щодо місця його проживання або реєстрації, однак були отримані копії його посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль, що дозволяло ідентифікувати особу. Таким чином, вимоги до форми протоколу про адміністративне правопорушення були фактично дотримані, оскільки у ньому були наведені усі обов`язкові, передбачені законодавством відомості. Як зазначається у поданні, наслідками вчинення позивачем дисциплінарного проступку є заподіяння шкоди інтересам держави, негативний вплив на формування іміджу і авторитету державної служби та Укртрансбезпеки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України "Про державну службу" (надалі - Закон) за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Частина 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" передбачає, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно з ч.1 ст.65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Пункт 1 ч.2 цієї ж статті передбачає, що одним із видів дисциплінарних проступків є порушення Присяги державного службовця.

Частиною 1 статті 66 Закону визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків. Згідно з ч.1, 10, 11 ст.69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За положеннями статті 76 Закону державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений із займаної посади за порушення Присяги державного службовця на підставі наказу про застосування заходів дисциплінарного стягнення, тоді як окремий наказ про звільнення не видавався.

У поданні дисциплінарної комісії зазначається про порушення позивачем вимог пунктів 1,2,6,7,8 частини 1 ст. 8 Закону України "Про державну службу". Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну службу" державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

У той же час, зі змісту подання та інших матеріалів дисциплінарного провадження судом не встановлено та належними доказами не підтверджено зміст та обсяг дисциплінарного проступку позивача, який би охоплював порушення ним вимог пунктів 1,2,6,7,8 частини 1 ст. 8 Закону України "Про державну службу", а також порушення Присяги державного службовця.

Так, відповідачем не надано належних доказів того, що позивач не дотримався вимог Конституції та законів України, діючи поза межами наданих повноважень або не у спосіб, що передбачений законом. Не надані докази недотримання останнім принципів державної служби та правил етичної поведінки, незабезпечення функцій державного органу, невиконання рішень, наказів, доручень керівництва або несумлінного ставлення до виконання посадових обов`язків, що у дійсності призвело або могло призвести до заподіяння шкоди інтересам служби. Крім того, відсутні належні докази порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку, на які Комісія покликається у поданні.

Посилання у поданні Комісії на наслідки дисциплінарного проступку, якими є заподіяння шкоди інтересам держави, негативний вплив на формування позитивного іміджу і авторитету державної служби та Укртрансбезпеки, суд оцінює критично. На думку суду, наслідки, які перелічені у поданні дисциплінарної комісії, належним чином не конкретизовані. Зі змісту наявних матеріалів також не встановлений будь-який правовий зв`язок між поведінкою позивача та зазначеними відповідачем наслідками, як не зазначено і те, у чому конкретно ці наслідки полягають.

Оцінюючи застосований відповідачем вид дисциплінарної відповідальності, суд виходить з того, що припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішим та винятковим видом відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Звільнення за порушення присяги може застосовуватись за конкретні значні проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Верховний Суд у постановах від 13.02.2019 у справі № 803/1303/16 та від 05.06.2019 у справі №826/13803/16 зазначає, що державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги. У постанові від 14.04.2020 у справі №815/6549/16 Верховний Суд зазначає про те, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Окрім того, порушення Присяги характеризується як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби, підрив довіри до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Дослідивши надані суду документи, пов`язані із службовим розслідуванням стосовно позивача, суд приходить до висновку, що застосований відповідачем вид дисциплінарної відповідальності, а саме звільнення позивача за порушення Присяги державного службовця, не був об`єктивно обґрунтований та необхідний, а також не відповідав тяжкості проступку. З матеріалів подання дисциплінарної комісії та інших доказів судом не встановлено ознаки вчинення позивачем такого дисциплінарного проступку, який дійсно наніс значної шкоди інтересам державної служби або авторитету відповідача внаслідок недбалих умисних дій або зловживань позивача.

Суд оцінює критично отриману під час службового розслідування характеристику ОСОБА_1 , позаяк одночасно з цим існують докази того, що позивач неодноразово був заохочений грамотами та подяками.

Крім того суд враховує, що одразу ж після звільнення позивача за порушення Присяги державного службовця його було прийнято на іншу посаду у Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки, що є нелогічними діями відповідача з огляду на обраний раніше найсуворіший вид відповідальності працівника.

На думку суду, оскаржувані накази, як і подання, на підставі яких вони прийняті, не містять належного, чіткого та зрозумілого обґрунтування підстав обрання відповідачем виду відповідальності у вигляді звільнення з посади. Матеріали справи не містять достатніх доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 1, 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу"

Оскільки відповідач не довів правомірність спірних наказів та обґрунтованість звільнення позивача, оскаржені накази слід визнати протиправними і скасувати, а позивача поновити на раніше займаній ним посаді, відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати:

- наказ Голови Державної служби України з безпеки на транспорті №201-Д від 13.09.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби до ОСОБА_1 »

- наказ т.в.о. Голови Державної служби України з безпеки на транспорті №232-Д від 28.10.2021 про внесення змін до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 13 вересня 2021 року №201-Д.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста (юриста) Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з 29 жовтня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 березня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14,Київ 135,01135 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок