Справа № 725/6015/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/6015/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

30 березня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гелич Раїси Борисівни на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гелич Раїси Борисівни про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці із адміністративним позовом до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гелич Раїси Борисівни, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4703274 про накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 01 грудня 2021 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 грудня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторони, належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гелич Р.Б. про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 грудня 2021 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову серії ЕАО № 4703274 від 30 серпня 2021 року рядового поліції Гелич Раїси Борисівни 1 бат. 3 рота УПП в Чернівецькій області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасовано та провадження по справі закрито.

07 грудня 2021 року до суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, а саме вирішення питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн.

Додатковим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Мотивувальна частина.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті процесуального питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 7 та 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, за змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18 зокрема зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, від 19.12.2019 у справі №520/1849/19, від 22 грудня 2020 року у справі №520/8489/19 та від 11 лютого 2021 року у справі № 520/9115/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги-домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У п. 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI зазначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Згідно визначення, наведеного у статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, вказані положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг від 04.12.2021, адвокат виконав ряд необхідних дій: зустріч та усна консультація клієнта - 1000 грн; підготовка позовної заяви від 09.09.2021 - 3000 грн; підготовка та направлення в суд клопотання/заяви щодо судових витрат від 15.11.2021; прибуття до суду, ознайомлення з матеріалами справи, отримання копії відзиву на позов, подання заяви про відкладення розгляду справи 15.11.2021 -1000 грн.; підготовка та направлення в суд клопотань про долучення доказів від 01.12.2021 -500 грн.; безпосередня участь і представництво в судовому засіданні інтересів позивача 01.12.2021 - 1500 грн.; підготовка клопотання про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 04.12.2021 - 1000 грн.; підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат від 04.12.2021 - 1500 грн.; представництво в суді по розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат - 1000 грн.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що аналіз законодавства та судової практики при підготовці позову у даній справі, а також надання таких послуг як підготовка та направлення в суд клопотання/заяви щодо судових витрат, підготовка та направлення в суд клопотань про долучення доказів та ознайомлення з матеріалами справи, отримання копії відзиву на позов, подання заяви про відкладення розгляду справи, не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи та сталу судову практику у даній категорії справ.

Окрім того, такий вид правничої послуги, як підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат включає в себе іншу супутню послугу, зокрема і підготовку клопотання про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

З огляду на вищевикладене та враховуючи обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що понесені позивачем витрати в сумі 11000 грн. є неспівмірними із загальною кількістю часу, витраченого на підготовку та розгляд даної справи, що свідчить про їх завищення, відтак заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 4000 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що понесені судові витрати підтверджуються належними та допустимими доказами, які знаходяться матеріалах справи, а саме: копією договору про надання правничої допомоги від 09.09.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ткаченко О.Ю.; копією акту здачі-прийняття наданих послуг від 04.12.2021; квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 04.12.2021 на загальну суму 11 000,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 4000 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Гелич Раїси Борисівни залишити без задоволення, а додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.