Справа № 161/448/22
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/448/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Крупінської С.С.

при секретарі Клейменовій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свій позов мотивує тим, що 17.12.2021 року о 12:05 працівниками патрульної поліції в Житомирської області на 121 км автомобільної дороги Житомир-Могилів-Подільський було зупинено транспортний засіб марки MAN TGL 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки КНОТТ 96А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Після зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції запропонували позивачу, який перебував за кермом вказаного вище транспортного засобу, надати водійське посвідчення та відповідні документи на транспортний засіб. Зазначена вимога працівників патрульної поліції була виконана позивачем, зокрема ним було надано посвідчення серії НОМЕР_3 , з якого вбачалося, що позивачу дозволено керувати транспортними засобами категорії В1, В, С1, С, СЕ та документи на транспортний засіб.

Проте, як зауважує ОСОБА_1 , інспектором взводу № 1 УПП в Житомирській області ДПП капітаном поліції Данилюком О.Б. відносно нього складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 714298 від 17.12.2021 року, відповідно до якої до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення ним адміністративного стягнення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП через те, що він керував транспортним засобом за відсутності права на керування транспортним засобом категорії «ВЕ».

Вважає, що відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення, не дослідив усі обставини справи, а вказана вище постанова є необґрунтованою, незаконною, а тому просить суд поновити строк на оскарження винесеної постанови та скасувати винесену інспектором взводу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Данилюком О.Б. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 714298 від 17.12.2021 року, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, чинне процесуальне законодавство пов`язує початок відліку строку на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з моменту вручення такого рішення (постанови) позивачу.

Судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена 17.12.2021 року, однак з відповідним позовом він звернувся лише 10.01.2022 року, тобто позивачем у даному випадку пропущено строк звернення до суду, який передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на місці складення постанови таку не отримував (а.с. 13). Зазначена постанова була направлена відповідачем на адресу

ОСОБА_1 рекомендованим листом № 19296 від 20.12.2021 року, що зазначено у самій постанові. Поряд з цим позивач вказану копію постанови отримав 30.12.2021 року, що вбачається з витягу із веб сайту УДДПЗ «Укрпошта» щодо відстеження руху листа (а.с. 15).

Ч. 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивач подав письмову заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, яку мотивує тим, що оскаржив спірне рішення до суду в межах десятиденного строку з дня його фактичного отримання поштою. На переконання суду, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів вручення позивачу спірного рішення, строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, а тому його слід поновити.

Судом на підставі копії постановою серії ДП18 № 714298 від 17.12.2021 року, складеної інспектором взводу № 1 УПП в Житомирській області Данилюком О.Б. встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2021 року о 12:00 на 121 км автомобільної дороги Житомир-Могилів-Подільський керував транспортним засобом марки MAN TGL 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки КНОТТ 96А, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , не маючи прав на керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 13). Зазначеною постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

Суд зауважує, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом ? рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Аналогічної правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі № 513/899/16а.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поряд з цим оскаржувана постанова не містить покликання на приписи Правил дорожнього руху, які були порушені позивачем за наведених у постанові обставин правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює її віднесення до складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Оскаржувана постанова, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, що свідчить про протиправність такої постанови.

Ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, всупереч нормам закону, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а постанова по справі про адміністративне правопорушення скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ? закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 245, 246,250, 251,271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови від 17.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 714298.

Скасувати постанову від 17.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 714298 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 3400 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП ? закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не брали участі у справі, протягом цього ж строку з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська