Справа № 400/1521/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м. ОдесаСправа № 400/1521/20

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 15.03.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області (з урахуванням ухвали суду 15 лютого 2021 року по справі №400/1521/20 про об`єднання в одне провадження справ №400/1521/20 та №400/5525/20) про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача №2/4-03.04-р від 04 березня 2020 року щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ), у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури" (далі Постанова №657);

- зобов`язання ГУПФ України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 із 02 березня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за результатами розгляду заяви позивача від 03 листопада 2020 року в частині застосування 60% при розрахунку суми пенсії від заробітку та застосування обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за заявою позивача від 03 листопада 2020 року відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" від 12 липня 2001 року №2663-111, чинній на момент призначення пенсії, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без обмежень її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з 2002 року перебуває на обліку в ГУПФ України Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати. З прийняттям Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 у нього виникло право на перерахунок та виплату пенсії згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 10 лютого 2020 року відповідно до вимог ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, чинній на час призначення пенсії) та ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року (далі Закон №1697-VІІ), з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Миколаївської області від 10 лютого 2020 року. Але, відповідачем всупереч вимог законодавства ухвалено рішення №2/4/003.04-р від 04 березня 2020 року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам прокуратури. Зазначену відмову позивач вважає протиправною та просить її скасувати.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначеної пенсії працівника прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідної постанови, що регулює порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не приймалося. Що стосується рішення Конституційного Суду України, то відповідно до ст. 91 Закону, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше для його ухвалення. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові актине мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, оскільки ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ в первинній редакції підлягає застосуванню з 13 грудня 2019 року, а будь-яких нормативно-правових актів щодо підвищення заробітної плати 27 лютого 2019 року на підставі Постанови №657 немає.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Миколаївській області №2/4/03.04-р від 04 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від №21-395 вих-20 від 08 жовтня 2020 року, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. сплачений квитанцією від 07 квітня 2020 року та судовий збір в розмірі 840,80 грн. сплачений квитанцією від 30 листопада 2020 року за №29683152.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Також, позивач має право на отримання пенсійних виплат без обмеження їх максимальним розміром, так як його пенсію призначено до введення в дію Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" 08 липня 2011 року №3668-VI (далі Закон №3668-VI).

ГУПФ України в Миколаївській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 з 29 березня 2005 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від розміру місячного заробітку.

10 лютого 2020 року позивач отримав в прокуратурі Миколаївській області довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій №18-48 вих-20, відповідно до якої заробітна плата позивача для обрахунку пенсії дорівнює 65 708,54 гривень.

02 березня 2020 року ОСОБА_1 надав зазначену довідку разом з заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років до ГУПФ України в Миколаївській області.

04 березня 2020 року Рішенням ГУПФ України в Миколаївській області №2/4/03.04-р відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам прокуратури відповідно до заяви від 02 березня 2020 року.

Зазначене Рішення відповідача вмотивоване тим, що у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, відновлено дію редакції ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ, яка надає право на перерахунок призначених пенсій, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників. Починаючи з 13 грудня 2019 року жодних рішень щодо підвищення заробітної плати працюючим працівникам прокуратури не приймалося.

Крім того, 03 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру з урахуванням довідки прокуратури Миколаївської області від 10 лютого 2020 року.

Проте, не отримавши відповіді від відповідача на заяву від 03 листопада 2020 року позивач 27 листопада 2020 року звернувся до ГУПФ України в Миколаївській області з заявою про надання відповіді на його заяву від 03 листопада 2020 року, однак відповіді він не отримав.

Також позивач зазначив в позовній заяві, що на дзвінок "Гарячої лінії" відповідача позивачу стало відомо про перерахунок його пенсії за результатами поданої заяви від 03 листопада 2020 року, де розмір пенсії склав 38 774,40 грн., однак до виплати підлягає максимальний розмір пенсії 17 690 грн.

З таким перерахунком позивач не згоден, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву в межах справи №400/5525/20 надано довідку №21-395 вих-20 від 08 жовтня 2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховуються для перерахунку пенсій ОСОБА_1 за відповідною посадою Прокурора області, яка прирівнюється до посади Керівника обласної прокуратури, видану Миколаївською обласною прокуратурою та копію рішення 55 про перерахунок пенсії позивача від 04 листопада 2020 року.

Не погоджуючись з діями ГУПФ України в Миколаївській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії та застосування обмеження максимального розміру пенсійної виплати десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року №21-395 вих-20.

Разом з тим, відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Основними доводами апеляційної скарги є незаконність зменшення при перерахунку пенсії відсотку до 60% заробітної плати та встановлення її граничного розміру у вигляді десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів було встановлено, що у провадженні Верховного Суду перебуває справа №580/5962/20 щодо зобов`язання ГУПФ України в Черкаській області перерахувати з 01 жовтня 2020 року та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, що визначена у довідці, без обмеження граничного розміру та з урахуванням раніше проведених виплат.

Враховуючи те, що відносини у даній справі є подібними до тих, що розглядалися у справі №580/5962/20, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №580/5962/20.

21 грудня 2021 року Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №580/5962/20 було ухвалено відповідну постанову.

Отже, колегія суддів, з урахуванням висновків викладених в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20, зазначає наступне.

Щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної апелянту пенсії.

Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01 жовтня 2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" у ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" у ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у ч.ч.2 і 5 цифри "80" замінено цифрами "70".

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" у ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ у ч.ч.2 та 5 цифри "70" замінено цифрами "60".

За правилами ч.18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15 липня 2015 року набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, ч.ч.3, 4, 6, 11 ст. 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями ст. 86, за правилами ч.ч.1, 2 якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.20 ст. 86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому ч.ч.2, 3 та 4 цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Враховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року №5-р/2018 зазначено, що положення ч.1 ст. 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення ч.2 ст. 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення ч.15 якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абз.1 п.2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 2 цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ч.ч.2 та 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку колегії суддів, положення п.2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абз.6 ч.15 ст. 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема ст. 86, ч.15 якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Також, колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого п.2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14 жовтня 2014 року - абз.6 ч.15 ст. 86 Закону №1697-VII.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абз.6 ч.15 ст. 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 березня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.