Справа № 160/5320/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м.Дніпросправа № 160/5320/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі №160/5320/21 (суддя Єфанова О.В., рішення прийнято в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови, наказу та припису,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) було задоволено частково. Судом визнано протиправними та скасовано:

- наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі відповідач) № 25п від 09.02.2021 року про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

- припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 24 лютого 2021 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий ОСОБА_1 ;

- постанову про адміністративне правопорушення №04 А/300321 від 30 березня 2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

13 липня 2021 року суд ухвалив додаткове рішення у справі № 160/5320/21, яким присудив за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8400 грн..

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що судом не направлено відповідачу заяву позивача з додатками щодо підтвердження понесених витрат на правову допомогу. До того ж, ні в позовній заяві, ні під час судового засідання представником позивача не було подано заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому у суду були відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що відсутні підстави для скасування додаткового рішення у справі, оскільки порушень норм процесуального чи матеріального права з боку суду першої інстанції при його винесенні допущено не було.

Розгляд справи здійснювався у відповідності до ст. 311 КАС України, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що разом з позовом заявлено попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом позовної заяви.

Рішенням суду від 01.07.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

05.07.2021 року представником позивача надано заяву про долучення доказів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Так, з наданих доказів вбачається, що 7 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатом Дугністим М.А. укладено договір №1 про надання професійної правничої допомоги.

Також, 15 квітня 2021 року укладено додаткову угоду №1 до Договору №1 від 07.04.2021р., якою сторони визначили фіксовану суму гонорару адвоката в розмірі 8400 гривень.

На виконання договірних умов позивачем 07.04.2021 року частково оплачено послуги з надання правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується:

квитанцією №М6ЕЕ-36ВТ-58В6-5Т81 від 07 квітня 2021 року;

актом №1 надання наданої правової (професійної правничої допомоги) від 01.07.2021 р.

Додатковим рішенням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача присуджено до стягнення суму у розмірі 8400 грн. за понесені витрати на правничу допомогу. Приймаючи таке рішення, суд виходив із того, що достатні правові підстави для стягнення на користь позивача фіксованої суми гонорару адвоката, яким надано останньому правничу допомогу у даній справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи предмет спору у справі, тривалість затраченого адвокатом часу на виготовлення процесуальних документів, заявлена сума гонорару адвоката не є завищеною, є співмірною та достатньою, яку має відшкодувати відповідач позивачу, при цьому, суд врахував всі необхідні для визначення такої суми критерії.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи.

Заява про подання детального опису наданих послуг, понесених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, інших доказів щодо сум, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подавалася суду у встановлені строки, попередньо надсилалася відповідачу.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 160/5320/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак