Справа № 540/3560/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м. ОдесаСправа № 540/3560/21

Суддя в суді І інстанції Попов В.Ф. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Херсон

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення, за період з 27 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням січня 2008 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, за період з 27 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням січня 2008 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, в сумі 13295,82 грн.;

- визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення, за період з 01 березня 2018 року по 27 липня 2020 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації, у сумі 4089,91 грн.;

- зобов`язання нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, у сумі 4089,91 грн., за період з 01 березня 2018 року по 27 липня 2020 року, в загальній сумі 118079,51 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, у період з 27 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано нарахувати індексацію грошового забезпечення, за період з 27 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції помилково прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як спір про визначення базового місяця для нарахування індексації позивача не є передчасним та має бути вирішеним у межах розгляду даної справи.

В даному випадку, апелянт вважає, що визначення судом базового місяця для нарахування індексації його грошового забезпечення, а як наслідок визначення її суми, сприятиме ефективному захисту його порушених прав.

Крім того, на переконання апелянта, після підвищення його окладу у 2018 році він не втратив право на отримання індексації, так як згідно його розрахунків, починаючи з березня 2018 року він мав отримувати щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню, так як нарахування індексації є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27 листопада 2017 року по 27 липня 2020 року проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 липня 2020 року № 209, ОСОБА_1 з 27 липня 2020 року виключено із списків особового складу частини та знято з всіх видів забезпечення.

При цьому, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 13 травня 2021 року щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, за період з 27 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 27 липня 2020 року.

В свою чергу, у відповідь на заяву позивача Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що за вказаний період виплата індексації не здійснювалась у зв`язку із відсутністю фінансування, а також зазначила про неможливість здійснення такої виплати.

Між тим, бажаючи отримати недоплачені суми індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивач мав право на отримання індексації грошового забезпечення до березня 2018 року, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 10-2 вказаного Порядку встановлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин судом апеляційної інстанції перевіряється правомірність дій та бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення військовослужбовців не в повному обсязі, у період з 27 листопада 2017 року по 27 липня 2020 року.

Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що вищезазначеними нормами чинного законодавства передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців.

В даному випадку, позивач, який проходив військову службу, мав право на проведення індексації свого грошового забезпечення у спірному періоді.

Між тим, вирішуючи питання про можливість застосування січня 2008 року у якості базового місяця для здійснення розрахунку належної позивачу суми індексації грошового забезпечення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевказаних положень законодавства та підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

В свою чергу, пунктом 3 постанови КМУ від 07 листопада 2007 року № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинність 01 січня 2008 року.

При цьому, вказана схема посадових окладів військовослужбовців діяла до вступу в дію постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців (підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось 01 березня 2018 року).

Тому, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача має здійснюватись наростаючим підсумком з останнього підвищення посадового окладу позивача за посадою, а саме з січня 2008 року.

З іншого боку, у зв`язку з підвищенням з березня 2018 року посадового окладу позивача, колегія суддів вважає, що з відповідного місяця змінився базовий місяць для нарахування індексації.

Між тим, згідно вимог п. 5 постанови КМУ № 1078, яким встановлено, що у випадку, коли розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

В свою чергу, аналізуючи вищевказані положення спеціального підзаконного нормативно-правового акта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.

В даному випадку, суб`єкту владних повноважень необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносинах суд не визначає конкретний розмір індексації на виплату якого мав право позивач, так як індексація позивача ще не перерахована та не виплачена, а як наслідок суд позбавлений можливості перевірити правильність майбутніх розрахунків відповідача.

В свою чергу, повноваження щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивача є дискреційними повноваженнями військової частини, які на даному етапі спірних правовідносин не можуть бути перебраними та реалізовані судом.

Крім того, з аналогічних підстав колегія суддів не вбачає правових підстав для зобов`язання військової частини нараховувати податкові зобов`язання та враховувати належні військовослужбовцям компенсації при виконанні рішення суду.

Тому, з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, за період з 27 листопада 2017 року по 27 липня 2020 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року у якості базових місяців для нарахування індексації.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права при вирішенні справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року скасувати, прийнявши у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування, перерахунку та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 27 листопада 2017 року по 27 липня 2020 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року у якості базових місяців для нарахування індексації.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 27 листопада 2017 року по 27 липня 2020 року, з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року у якості базових місяців для нарахування індексації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.