Справа № 420/17891/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/17891/21
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В вересні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% сум грошового забезпечення та здійснення її виплати з обмеженням максимального розміру;

- зобов`язати ГУ ПФУ перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.02.2021 року №ЮО105510 про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року, проте при перерахунку зменшено основний розмір пенсії з 90% до 70%. Позивач вважає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не стосуються перерахунку вже призначених пенсій, а мають застосуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом проведення. Крім того, ГУ ПФУ протиправно обмежено розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, для осіб, які втратили працездатність, оскільки норма ч.7 с.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року позов задоволено повністю.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення.

ГУ ПФУ на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, як звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі №420/4768/19, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 90% до 70% грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та здійснити виплату з 01.01.2018 року позивачу пенсії, з урахуванням розміру за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення відповідної пенсії.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі №420/4768/19, ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року у розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року по справі №420/4860/21, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.04.2019 року пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 04.02.2021 року №ЮО105510, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року по справі №420/4860/21, ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 року у розмірі 70% грошового забезпечення, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 20765,15 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 14970,00 грн., з 01.07.2021 року 17690,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а тому застосування ст.13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій з питань перерахунку пенсії є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, (далі - Закон №2262-ХІІ), якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, втратила чинність з дня проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016.

При вирішенні даного спору колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, ГУ ПФУ, зокрема у відзиві та в апеляційній скарзі, зазначає, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року у розмірі 70% грошового забезпечення, відповідно до ст.13 Закону №2262-ХІІ, згідно якого максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% грошового забезпечення. При цьому, оскільки відбулися зміни в грошовому забезпеченні позивача, то перерахунок пенсії проведено з урахуванням положень ст.13 Закону №2262-ХІІ. Згідно п.2 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (далі Закону №3668-VI) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня 2019 року 1497,00 грн., з 1 липня 1564,00 грн., з 1 грудня 1638,00 грн.. Представник відповідача зазначає, що посилання на рішення КСУ №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є безпідставним, оскільки ним визнано таким, що не відповідають ст.17 Конституції України положення 1 речення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ саме в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VII, однак редакція Закону України від 08.07.2011 року №3668 залишилася діючою.

Проте, судова колегія зазначає, що застосування норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.

В даному спірному випадку позивачу було здійснено саме перерахунок пенсії, а тому, у ГУ ПФУ не було підстав для застосування ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів також зазначає, що питання щодо перерахунку пенсії регулюється положеннями ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та вказана стаття не містить вимог щодо зміни при перерахунку пенсії відсоткового значення вже призначеної пенсії, тобто, цей показник є незмінним.

Аналогічні висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.

Так, у вказаній зразковій справі Верховним Судом визначено, що відсоткове співвідношення, установлене ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність дій ГУ ПФУ щодо зниження розміру пенсії позивача до 70% грошового забезпечення.

Щодо доводів апелянта про необхідність застосування до перерахованої пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність колегія суддів зазначає наступне.

Законом України №2262-XII визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №848-VIII ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Згідно із пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що з 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774 до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20.12.2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (надалі - Закон №3668-VI) в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

Окрім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та, зокрема, в Закон №2262-XII, проте це мало місце до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною.

Відтак, судова колегія зазначає, що застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Зазначене вище відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 09.11.2020 року у справі №813/678/18 та від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18.

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 року по справі №580/234/19 щодо застосовування обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність не знайшли свого підтвердження з огляду на вищевикладене.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.