Справа № 460/669/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2022 року м. Рівне №460/669/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю: секретаря судового засідання Бляхи В.С.; представника позивача: не прибув; представника відповідача: Безпалова А.В.; розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської обласної прокуратури
про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Рівненської обласної прокуратури (далі - відповідач), у якому просить:

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2021 у справі № 460/3961/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 11.10.2021 по 07.12.2021 в розмірі 20 976 грн. 57 коп.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2021 у справі № 460/3961/20 скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області. Позивач зазначає, що лише 08.12.2021 Рівненською обласною прокуратурою прийнято наказ про поновлення його на посаді, що суперечить вимогам чинного законодавства та принципу обов`язковості судового рішення. Внаслідок несвоєчасного виконання рішення суду про поновлення на посаді у позивача виникло право на отримання середнього заробітку за період з 11.10.2021 по 07.12.2021 в розмірі 20 976 грн. 57 коп., тобто за 19 робочих днів. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

04.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що на даний час відкрито касаційне провадження у справі № 460/396120. Крім того, позивач звернувся з заявою про поновлення його на посаді лише 08.12.2021, тому відразу після отримання такої заяви відповідачем невідкладно виконано рішення суду, також, відомостей щодо звернення судового рішення про поновлення позивача на посаді до примусового виконання немає. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

04.02.2022 до суду надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження.

18.02.2022 до суду надійшло клопотання від представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

29.02.2022 до суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за його відусутності.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2022 клопотання представника відповідача про розгляд адміністративної справи у порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Ухвалено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.03.2022.

Ухвалою суду від 10.03.2022 розгляд справи відкладено до 29.03.2022.

Ухвалою суду від 29.03.2022, постановленою в нарадчій кімнаті, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 460/3961/20 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 у справі № 460/3961/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії Генеральної прокуратури України від 10.04.2022 № 219 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та уміння в застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора». Визнано протиправним та скасовано наказ Рівненської обласної прокуратури від 30.04.2020 № 358к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 04.05.2020. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області з 05.05.2020. Зобов`язано прокуратуру Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулуз 05.05.2020 по 10.11.2021.

На виконання судового рішення, 08.12.2021 наказом керівника Рівненської обласної прокуратури № 1294к скасовано наказ прокурора Рівненської області від 30.04.2020 № 358к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області з 05.05.2020.

Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що позивач вважає дії відповідача щодо затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області необґрунтованими та такими, що порушують його права, передбачені трудовим законодавством, що є наслідком компенсації середнього заробітку за час такої затримки.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 14 КАС України визначає, що рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Аналізуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України та ч. 7 ст. 235 КЗпП України, суд дійшов висновку, що судові рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно, тому законодавство передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення і цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

З наведеного вбачається, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави (правова позиція Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05 березня 2020 року у справі № 280/360/19). Отже, обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Вирішуючи питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена ст. 236 КЗпП України, згідно з якою проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Відповідна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 листопада 2020 року в справі № 500/2501/19, від 19 квітня 2021 року в справі № 826/11861/17, від 11 червня 2020 року у справі № 816/1895/18, від 24 червня 2021 року в справі № 640/15058/19 та від 20 липня 2021 року в справі № 826/3465/18, від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/19103/19.

Вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати (постанова Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року по справі № 6-2123цс15).

Судом з`ясовано, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 460/3961/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконана відповідачем 08.12.2021 шляхом видання наказу № 1294к, яким позивача поновлено на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області з 05.05.2020.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді відповідно до ст. 236 КЗпП України з 11.11.2021 (наступного дня після проголошення судового рішення у справі №640/22216/20) до 07.12.2021 (до дня, що передує прийняттю наказу про поновлення на посаді).

Водночас, згідно з пунктом 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

З комплексного аналізу вказаних норм вбачається, що згідно з чинним законодавством нарахування середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу проводиться шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців робочі дні на число робочих днів за цей період.

Поряд з цим, згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Судом встановлено, що період затримки виконання рішення становить 19 робочих днів (з 11.11.2021 по 07.12.2021), відповідно середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, який слід виплатити відповідачу за час затримки виконання рішення, складає 20 976 грн. 57 коп (1104 грн 03 коп х 19 днів).

З наявної в матеріалах справи довідки прокуратури Рівненської області від 04.08.2021 № 21-58 слідує, що заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням становила 23 184 грн. 63 коп., а середньоденна заробітна плата - 1104 грн. 03 коп. Відтак, позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 11.11.2021 по 07.12.2021 у розмірі 20 976, грн 57 коп.

Враховуючи викладене, Рівненська обласна прокуратура зобов`язана виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 11.11.2021 по 07.12.2021 у розмірі 20 976, грн 57 коп., утримавши з нього при виплаті передбачені законом податки та інші обов`язкові платежі до бюджету.

Мотивована оцінка аргументів сторін і висновки суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка наявності підстав для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було поновлено на посаді лише 08.12.2021, що свідчить про затримку виконання судового рішення, тому суд погоджується з доводами позивача про наявність у нього права на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 11.11.2021 по 07.12.2021 підставі ст. 236 КЗпП України.

При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що підставою прийняття наказу про поновлення позивача на посаді стала його заява, яка була подана лише 08.12.2021, тому відсутня вина роботодавця у не виданні наказу про поновлення працівника на роботі. Судом враховано ст. 236 КЗпП України, яка не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

У постанові Верховного Суд від 05 березня 2020 року у справі № 280/360/19 зазначено, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою підставою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про те, що органи державної виконавчої служби не звертались до Рівненської обласної прокуратури з приводу примусового виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 460/3961/20, оскільки добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов`язком, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року по справі № 580/5180/20, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Порушені права та інтереси позивача.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. У контексті спірних правовідносин, закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі, тому протиправні дії відповідача щодо не виконання судового рішення в частині поновлення позивача на посаді призвели до порушення майнових права та інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 11.01.2022, наявної в матеріалах справи.

Відтак, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської обласної прокуратури.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) до Рівненської обласної прокуратури (вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33028; ідентифікаційний код 02910077) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення - задовольнити повністю.

Стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі № 460/3961/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 10.11.2021 по 08.12.2021 в розмірі 20 976 (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 57 (п`ятдесят сім) коп. (сума вказана без урахування податків та зборів).

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської обласної прокуратури .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненська обласна прокуратура (вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 02910077)

Повний текст рішення складений 30 березня 2022 року.

Суддя О.В. Поліщук