Справа № 420/13615/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13615/21

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 04 жовтня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про:

визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні з 01.02.2020 року зміни розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, за його заявою та у виготовленні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, чинного станом 01.02.2020 року та зобов`язання у відповідності до приписів відновленої редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2027 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», провести з 01 лютого 2020 року зміну розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня 2020 року, та на підставі проведених змін виготовити та скерувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, чинного станом на 01.02.2020 року, за формою додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (в редакції 2015 року).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у виготовленні та наданні, а також і направленні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 , для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2020р., виходячи із розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня 2018 року в розмірі 1762,00 грн., оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. по справі № 826/6453/18 було визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови КМ України від 21.02.2018р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», що на думку позивача стало підставою для відновлення попередньої редакції п. 4 постанови КМ України №704, яка діяла на час прийняття зазначеної вище постанови №103, а відтак і підставою для автоматичної зміни розмірів окладів за посадою і званням для осіб, грошове забезпечення яких встановлюється зазначеною постановою.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, мотивуючи відсутністю підстав для виготовлення та направлення до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач у справі ОСОБА_1 подав на зазначене рішення суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанціїповністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції в першу чергу повинен був, враховуючи рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р. у справі №826/6453/18, на підставі відновлених положень п.4 Постанови №704 та вимог ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначитись з правами і обов`язками сторін спірних правовідносин, і тільки після цього надавати правову оцінку діям (бездіяльності) відповідача, але цього судом не було зроблено. Як далі вказує апелянт, основною вимогою позивача у даному позові було проведення з 01 лютого 2020 року зміни розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням Позивача, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року. При цьому необхідно брати до уваги, що згідно приписів безпосередньо п.5 Постанов №704 та п.3 Постанови №45, відповідач являється уповноваженим органом, який на відповідній території представляє центральний орган виконавчої влади - МО України, на яке покладаються повноваження з питань грошового та пенсійного забезпечення військовослужбовців та звільнених осіб. Апелянт наголошує, що надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції встановивши, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020 року, визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а відтак з 29.01.2020 року, з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, пункт 6 постанови КМ України № 103 втратив чинність та була відновлена дія п. 4 постанови КМ України № 704 у первісній редакції, фактично погодився з доводами позивача про те, що з 29.01.2020р. з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, обрахунок посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням повинен здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, без урахування показників мінімальної заробітної плати, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017. Отже, на думку апелянта, відповідно до зазначеної законодавчої норми позивач набув права на зміну розміру посадового окладу і окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини - розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01 січня календарного року (2020 року), а уповноважений орган (Відповідач) - обов`язку на проведення зміни розмірів окладів за посадою і званням. При цьому, апелянта також зазначає про те, що така розрахункова величина як мінімальна заробітна плата до розрахунку не застосовується, оскільки суперечить вимогам Закону №1774-УІІІ. Оскільки Відповідачем були проігнорованими вимоги положень п.4 Постанови №704 та норм ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» то відповідальність за не проведення з 01.02.2020р. зміни розмірів посадового окладу і окладу за званням Позивача покладається саме на уповноважений орган. З урахуванням наведеного, апелянт вважає, що він мав законне право (очікування) на зміну розміру своїх посадового окладу і окладу за військовим званням, а відповідно і на перерахунок своєї пенсії. Так, станом на 29.01.2020р. зміна розмірів посадового окладу і окладу з вини Відповідача не була проведеною, що свідчить про наявність підстав для задоволення його вимог щодо зміни розмірів окладів, та після чого, за результатами проведених змін, виготовити довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії та направити її до ГУ ПФУ в Одеській області. Також. Апелянт звертає увагу у своїй скарзі й на те, що положення п.4 Постанови КМУ №704 в редакції чинній на час прийняття постанови визначали - установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1.12,13 і 14. Зазначені положення передбачали, що зі зміною розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, змінюються і розміри посадових окладів і окладів за військовим (спеціальним) званням. Тобто, положення п.4 постанови КМУ №704 передбачають автоматичну щорічну зміну розмірів окладів за посадою і званням, яка проводиться уповноваженими органами без додаткових актів Уряду. Отже, на підставі відновлених положень п.4 постанови КМУ №704 та з врахуванням норм ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», уповноважений орган був зобов`язаний з 01.02.2020р. провести зміну розмірів посадових окладів за посадою і званням, але цього свідомо не зробив, що є порушенням норм ст. 19 Конституції України та прав Позивача, оскільки останній мав всі очікування на збільшення грошового забезпечення за займаною на час звільнення посадою, а відповідно і на перерахунок свого пенсійного забезпечення.

Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Згідно до вимог ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності з 15.06.2018 року, що підтверджено відповідним протоколом.

Відповідно до наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеської області копії перерахунків пенсії, суд встановив, що 29 березня 2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії станом на 01 квітня 2021 року за рішенням суду, виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, робота з таємними виробами, носіями, документами 15 %, надбавка за специфічні умови проходження служби 65 %, премія 35 %, із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром.

Матеріалами пенсійної справи, як зазначив суд першої інстанції, підтверджено, що 02 серпня 2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії станом на 01 квітня 2019 року за рішенням суду, виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50 %, робота з таємними виробами, носіями, документами 15 %, надбавка за специфічні умови проходження служби 65 %, премія 35 % без застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

Суд першої інстанції також встановив, що позивач подав начальнику Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву від 17.03.2021 року про виготовлення та надання довідки про розмір грошового забезпечення станом з 05.03.2019 року по 28.01.2020 року, з 29.01.2020 року та у подальшому, станом на 01 січня 2021 року у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та вимог Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18, визначивши розміри посадових окладі та окладів за військове звання шляхом множення розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб встановлених законом на 01 січня календарного року станом на 01 січня 2019 року, 01 січня 2020 року та 01 січня 2021 року, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністра оборони України від 01.03.2018 року № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» із зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (набавок, доплат, підвищень) та премії, для здійснення обчислення та перерахунків основного розміру пенсії з 05.03.2019 року по 28.01.2020 року, з 01.02.2020 року та з 01.02.2021 року.

Листом від 01 квітня 2021 року № 943/4233 Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив позивача, що оскільки після 05.03.2019 року списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку від ГУ ПФУ в Одеській області не надходило, а тому відсутні підстави скласти та направити нові довідки для перерахунку пенсії. Крім того, відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 року № 1644 і від 30 серпня 2017 № 704», внесені ряд змін, які застосовуються з 01 жовтня 2020 року, і відповідно до яких оклади за військовим (спеціальним) званням та посадові оклади визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 - шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки норма п.3 розділу II Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016р. не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 постанови КМ України № 704 від 30.08,2017р. (у редакції до внесення змін постановою № 103 від 21.02.2018р.), а також додатки 1, 12, 13, 14 до згаданої постанови, підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, відсутні.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не здійснювалось у спірному періоді, відтак не у позивача не виникло права на перерахунок його пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відтак, однією з умов здійснення перерахунку вже призначених пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, яке здійснюється на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМ України.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Так, 30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (набрала чинності з 01.03.2018 року, надалі - Постанова № 704), якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року ), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 року відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24.02.2018 року).

Постановою №103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови КМУ № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 .

При цьому, згідно пунктом 1 Примітки Додатку 1 постанови КМУ № 704 Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (в редакції постанови КМУ № 1041 від 20.12.2017 року ) посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Згідно Примітки Додатку 14 Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу , оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Виходячи з наведених вище приписів законодавства, пунктом 4 постанови КМУ № 704 (в редакції постанови КМУкраїни № 103) визначено, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року , тоді як згідно приміток до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено процентний показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На момент набрання чинності постановою КМУ №704, п.4 вказаного нормативного акту викладений у редакції згідно з п.6 постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 , а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 .

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.

Тобто лише з 29.01.2020 року відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, яка запроваджувала у якості однієї з величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати. Більше того, оскільки розміру прожиткового мінімуму на 01 січня 2020 року (2102 грн.) буде меншим від половини мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2020 року (4723гр./2 = 2361грн.), то при обрахунку розміру окладу за п. 4 Постанови №704 застосуванню підлягала б саме половина мінімальної заробітної плати.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

За приписами ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України , закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

01 січня 2017 року набрав чинності Закон № 1774-VІІІ .

За змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VІІІ (у редакції, чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

За такого правового регулювання, колегія суддів вважає, що у позивача з 01 лютого 2020 року не виникло право на визначення розміру посадового окладу, окладу за військовими (спеціальними) званням для обчислення розміру перерахованої пенсії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів зазначає, що скасування в судовому порядку п.6 Постанови №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача та не може слугувати підставою для надання до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року.

Отже, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у проведенні зміни розмірів посадового окладу, а також оформлені та направленні до ГУ ПФУ в Одеській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.02.2020р. із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2020), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» .

До того ж, колегія суддів враховує, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 за №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

З огляду на викладене, згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, що в свою чергу спростовує відповідні обґрунтування ОСОБА_1 для задоволення його позовних вимог та доводи апеляційної скарги.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 420/13615/21- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.