Справа № 558/615/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 558/615/21 пров. № А/857/23413/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області (суддя Фех Т.С.) про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену в смт. Демидівка 26 листопада 2021 року, повний текст ухвали постановлений 26 листопада 2021 року, у справі №558/615/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області сержанта поліції Камінської Вікторії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області сержанта поліції Камінської Вікторії Ігорівни, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №545323 від 16.10.2021.

Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання 26.11.2021 ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у повідомленні про вручення повістки стоїть підпис невідомої позивачу особи. Скаржник вказує, що ні на 15 листопада 2021 року, ні на 26 листопада 2021 року судові повістки не вручались позивачу та не надсилалось листоношою повідомлення про необхідність прибути до поштового відділення за їх отриманням. Скаржник зазначає, що такі повістки не були вручені членам сім`ї позивача.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 28.10.2021 судове засідання у справі №558/615/21 призначено на 15.11.2021 в залі судових засідань в приміщенні Демидівського районного суду Рівненської області.

В судове засідання 15.11.2021 позивач не з`явився, розгляд справи відкладено на 26.11.2021.

Вважаючи, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, ухвалою суду першої інстанції від 26.11.2021 позовну заяву залишено без розгляду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності та неможливості розгляду справи за неявки.

У розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тоді як процесуальним обов`язком позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

При цьому, неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше судових засідання підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі. Перше таке неприбуття тягне за собою відкладення розгляду справи.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід з`ясовувати: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності та чи неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

В свою чергу, поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Для висновку суду про належне повідомлення сторін про розгляд справи на час такого розгляду у матеріалах останньої мають бути відомості, які б це підтверджували.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності віднесена законодавцем до категорії термінових адміністративних справ щодо яких запроваджені особливості позовного провадження, зокрема, щодо повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду, поданням заяв по суті справи, обчисленням процесуальних строків, проголошенням та врученням судових рішень.

Так, статтею 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, ні положення статті 286 КАС України, ні статті 286 КАС України не передбачають безумовну обов`язкову участь учасників справи в судовому засіданні, не містять застережень щодо неможливості розгляду справи за відсутності сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи також і з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Зазначене дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що з урахуванням обмеженості строку розгляду судами першої інстанції справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, що розглядає справу, не позбавлений можливості розглянути справу у відсутність сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до висновків Верховного Суду, висловлених в постанові від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18, законодавче формулювання … якщо неявка перешкоджає розгляду справи означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не наведено чому саме неявка позивача перешкоджає розгляду справи, які саме не з`ясовані обставини у справі не дають можливості ухвалити законне судове рішення, тоді як саме такими перешкодами зумовлено такий процесуальний наслідок як залишення позовної заяви без розгляду. При цьому, явка позивача та/чи представника позивача в судове засідання судом першої інстанції обов`язковою не визнавалась.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що всупереч вимогам статті 160 та статті 169 КАС України в позовній заяві не зазначено номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти позивача, що є підставою для залишення такої судом першої інстанції без руху, що зроблено не було та, як наслідок, в подальшому створило умови, за яких суд першої інстанції мав можливість повідомити позивача про розгляд справи виключно засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, на неприпустимості зловживання учасниками справи процесуальними правами. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зокрема, не перешкоджати розгляду справи у строки, встановлені КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа Меньшакова проти України (Заява № 377/02) у пункті 52 Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі право на суд , яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом (Рішення у справі Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).

За таких обставин, з врахуванням статті 320 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції належно не врахував особливостей строку розгляду даної категорії справ та не дослідив обставин, за яких розгляд справи неможливий без участі позивача, а тому дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, та має наслідком скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 230, 241, 308, 310, 312, 320, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Демидівського районного суду Рівненської області про залишення позовної заяви без розгляду від 26 листопада 2021 року у справі №558/615/21 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук