Справа № 580/479/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року справа № 580/479/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Будищенської сільської ради (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду у встановлені законом строки запиту на інформацію позивача;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути запит позивача на отримання публічної інформації від 24.12.2021 та надати відповідь у встановлений законом строк;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 8 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач всупереч вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" не надав запитувану інформацію в повному обсязі та у встановлений термін.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що повідомив позивача про те, що земельна ділянка яку мав намір отримати позивач у приватну власність відповідно до його клопотання від 06.12.2012 обліковується за гр. ОСОБА_2 . Клопотання позивача від 06.12.2021 не розглянуто, оскільки на сесії Будищенської сільської ради були винесені найневідкладніші питання. Зазначив, що звернення позивача до суду унеможливило розгляд його запиту від 24.12.2021 належним чином.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

06.12.2021 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, що знаходяться у адміністративних межах с.Свидівок.

24.12.2021 позивач за допомогою засобів електронного зв`язку звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації у якому просив повідомити, на яку саме сесію Будищенської сільської ради винесено розгляд його клопотання від 06.01.2022, а також повідомити інтернет-посилання, за яким розміщено чи буде розміщено проект рішення.

Вказаний вище запит позивача відповідач отримав 24.12.2021.

Листом Будищенської сільської ради від 29.12.2021 №02-15/98 позивача повідомлено, що земельна ділянка на яку подана заява про отримання її в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, обліковується за гр. ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва. На даний час вказана земельна ділянка не внесена до бази даних Державного земельного кадастру і тому інформація про неї відсутня на публічній кадастровій карті. Вказаний лист позивач отримав 30.12.2021.

Вважаючи, що відповідач не дотримався встановленого законом двадцятиденного строку надання відповіді на запит та не надав запитувану інформацію в повному обсязі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року №2657-XII "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України від 15.08.2020 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею третьою Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст. 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що у своєму запиті від 24.12.2021 позивач просив повідомити на яку сесію Будищенської сільської ради винесено розгляд його клопотання від 06.12.2021, а також просив повідомити інтернет-посилання, за яким розміщено чи буде розміщено проект рішення за результатами його розгляду.

Листом від 29.12.2021 №02-15/98 відповідач повідомив позивача про те, що земельна ділянка на яку подана заява про отримання її в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, обліковується за гр. ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва. На даний час вказана земельна ділянка не внесена до бази даних Державного земельного кадастру і тому інформація про неї відсутня на публічній кадастровій карті. Вказаний лист позивач отримав 30.12.2021.

Інформацію щодо розгляду клопотання позивача від 06.12.2021 та інтернет-посилання, за яким розміщено чи буде розміщено проект рішення за результатами його розгляду відповідач не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що лист Будищенської сільської ради від 29.12.2021 №02-15/98 не є відповіддю по суті на запит позивача від 24.12.2021.

Щодо дотримання відповідачем строку на розгляд запиту позивача, слід зазначити про таке.

Статтею 20 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, строк для надання розпорядником інформації відповіді на запит становить 5 робочих днів.

Слід зазначити, що відповідач надав відповідь на запит позивача від 24.12.2021 в п`ятиденний строк встановлений Законом №2939-VI, а саме 29.12.2021.

Однак, враховуючи те, що лист Будищенської сільської ради від 29.12.2021 №02-15/98 не є відповіддю по суті на запит позивача від 24.12.2021, суд дійшов висновку, що вказаний запит є нерозглянутим.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду у встановлені Законом №2939-VI строки запиту на інформацію позивача від 24.12.2021.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8 000, 00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію ордера серії СА №1017568, виданого 20.01.2022 на представництво інтересів позивача адвокатом Тараненком М. О.

Відповідач щодо стягнення витрат на правничу допомогу заперечив у зв`язку з тим, що позивач не довів склад та обґрунтування розміру витрат на вказану допомогу.

Судом встановлено, що доказів щодо складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги позивач до позовної заяви не надав.

За таких обставин, неможливо встановити склад та обсяг наданої правничої допомоги та визначити її співмірність з вартістю наданих послуг.

Враховуючи те, що позивачем не надані докази щодо складу та розміру понесених ним витрат на правничу допомогу, відсутні підстави стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 8 000, 00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2 ,6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Будищенської сільської ради щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 24.12.2021.

Зобов`язати Будищенську сільську раду (вул. 30 років Перемоги, 42, с. Будище, Черкаський район, Черкаська область, 19620, ) повторно розглянути запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 24.12.2021 та надати відповідь відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ