Справа № 420/13825/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13825/21

Головуючий І інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 08.10.2021р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії при Президенті України з питань громадянства та Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021р. громадянин ІР Афганістан ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комісії при Президенті України з питань громадянства та Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород та Комісії при Президенті України з питань громадянства у вирішенні питання про прийняття його до громадянства України;

- зобов`язати Департамент з питань громадянства, помилування, державних нагород розглянути та передати до Комісії при Президенті України з питань громадянства матеріали заяви про прийняття його до громадянства України;

- зобов`язати Комісію при Президенті України з погань громадянства, прийняти рішення про внесення пропозиції Президенту України щодо задоволення його заяви про прийняття до громадянства України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має законне право на отримання громадянства України, оскільки має родину, працює і є платником податків. Однак, з квітня 2020 року матеріали його справи знаходяться на попередньому опрацюванні. Незважаючи на те, що загальний строк розгляду заяв і подань про прийняття до громадянства України або припинення громадянства України не повинен перевищувати 1-го року з дня їх надходження, його заява розглядається ще з 2019 року, т.б. з грубим порушенням встановлених законом строків.

Так, як зазначає позивач у своєму позові, згідно листа ДМС України, матеріали справи про прийняття ОСОБА_1 до громадянства України ще 23.11.2020р. були надіслані на розгляд до Комісії при Президенті України з питань громадянства для прийняття рішення, однак, до цього часу будь-якої відповіді або рішення про розгляд документів, відмову у розгляді документів з Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород чи Комісії при Президенті України з питань громадянства, протягом всього часу знаходження документів в Офісі Президента України, до позивача не надходило, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідачів.

21.09.2021р. представник відповідачів надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги категорично не визнав та мотивовано просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021р. (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 08.11.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2021р. та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

18.11.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою позивача, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , замінено відповідача ГУ ДПС в Одеській області () на правонаступника ГУ ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

11.01.2022р. до суду 2-ї інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник відповідачів не визнав вимоги апеляційної скарги та мотивовано просив залишити її без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином ІР Афганістан .

23.11.2020 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по справі №420/1963/20, ДМС України було затверджено висновок про прийняття до громадянства України ОСОБА_1 та направлено документи щодо нього для подальшого розгляду та передачі до Комісії при Президентові України з питань громадянства - для прийняття рішення.

15 грудня 2020 року вказані вище матеріали щодо прийняття до громадянства України ОСОБА_1 надійшли до Управління з питань громадянства Департаменту.

Позивач неодноразово звертався до Офісу Президента України щодо прискорення розгляду його матеріалів.

Однак, листами від 27.04.2021 року та 22.07.2021 року позивача було повідомлено, що його матеріали перебувають на попередньому опрацюванні відповідно до пункту 110 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001р. №215.

Позивач, вважаючи вищевказану бездіяльність відповідачів протиправною, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з відсутності протиправної бездіяльності відповідачів.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб безпосередньо врегульовано Законом України "Про громадянство України".

Так, як передбачено приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про громадянство України", іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України, а ч.2 цієї статті визначено умови прийняття до громадянства України.

Як визначено ст.22 Закону України "Про громадянство України", Президент України: 1) приймає рішення і видає укази відповідно до Конституції України і цього Закону про прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України; 2) визначає порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень; 3) затверджує Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про громадянство України", комісія при Президентові України з питань громадянства: 1) розглядає заяви про прийняття до громадянства України, вихід з громадянства України та подання про втрату громадянства України і вносить пропозиції Президенту України щодо задоволення цих заяв та подань; 2) повертає документи про прийняття до громадянства України чи про вихід з громадянства України уповноваженому центральному органу виконавчої влади з питань громадянства або Міністерству закордонних справ України для їх оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України; 3) контролює виконання рішень, прийнятих Президентом України з питань громадянства.

Як загально відомо, Указом Президента України від 27.03.2001р. №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" було затверджено «Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства» та «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень».

Так, як вбачається зі змісту п.п.1,2 вказаного Положення, Комісія при Президентові України з питань громадянства є допоміжним органом при Президентові України, утвореним відповідно до Закону України "Про громадянство України". Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про громадянство України", іншими законами, міжнародними договорами України з питань громадянства, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням.

А згідно із п.3 цього ж Положення, основними завданнями Комісії є: розгляд заяв про прийняття до громадянства України, про вихід із громадянства України, подань про втрату громадянства України, документів про припинення громадянства України з підстав, передбачених міжнародними договорами України, внесення пропозицій Президентові України з цих питань; здійснення контролю за виконанням рішень з питань громадянства, прийнятих Президентом України; участь у підготовці проектів законів, інших нормативно-правових актів про громадянство, внесення відповідних пропозицій Президентові України; вивчення і узагальнення практики виконання законодавства України про громадянство, внесення пропозицій Президентові України щодо його вдосконалення та поліпшення діяльності органів виконавчої влади, пов`язаної з реалізацією законодавства про громадянство; вивчення і узагальнення міжнародно-правових актів з питань громадянства, законодавства про громадянство інших держав та практики його реалізації.

Відповідно до приписів п.4 даного Положення, Комісія для виконання покладених на неї завдань має право: повертати заяви разом із доданими до них документами про прийняття до громадянства України, про вихід з громадянства України, подання про втрату громадянства України, документи про припинення громадянства України з підстав, передбачених міжнародними договорами України, Державній міграційній службі України або Міністерству закордонних справ України для оформлення їх відповідно до вимог законодавства України.

Пунктом 7 цього ж Положення встановлено, що попереднє опрацювання та підготовка на розгляд Комісії матеріалів з питань громадянства здійснюються відповідним структурним підрозділом Офісу Президента України.

Як чітко визначено п.8 даного Положення, Комісія приймає рішення про внесення пропозицій Президентові України щодо задоволення заяв про прийняття до громадянства України, про вихід із громадянства України, подань про втрату громадянства України, документів про припинення громадянства України з підстав, передбачених міжнародними договорами України, або про відсутність підстав для внесення пропозицій главі держави про задоволення таких заяв. У разі прийняття Комісією рішення про відсутність підстав для задоволення Президентом України таких заяв Комісія повертає відповідні документи до Державної міграційної служби України чи Міністерства закордонних справ України разом із копією прийнятого рішення.

Згідно ж із п.1 вищевказаного Порядку, для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України. Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником (п.п.2, 3 Порядку).

Відповідно до п.4 цього ж Порядку, заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Підрозділ IV розділу IV Порядку, визначає порядок розгляду Державною міграційною службою України, її територіальними органами та територіальними підрозділами заяв і подань з питань громадянства України, рішення за якими приймає Президент України

Згідно з п.101 Порядку, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо прийняття особи до громадянства України або виходу неповнолітньої особи з громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Ц відповідності до вимог п.103 даного Порядку, державна міграційна служба України перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження через територіальний орган Державної міграційної служби України повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також відсутні підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід з громадянства України не допускається, Державна міграційна служба України затверджує висновок територіального органу Державної міграційної служби України про можливість задоволення клопотання заявника та надсилає його разом із поданими документами до Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Пунктом 105 Порядку, окрім іншого, визначено, що загальний строк розгляду Державною міграційною службою України, її територіальними органами та територіальними підрозділами заяв і подань з питань громадянства, рішення за якими приймає Президент України, не повинен перевищувати восьми місяців з дня їх надходження. Загальний строк розгляду Державною міграційною службою України, її територіальними органами та територіальними підрозділами заяв про прийняття до громадянства України дітей, осіб, яким надано статус «біженця» в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства не повинен перевищувати 6 (шість) місяців з дня їх надходження.

Так, підрозділ VI розділу IV Порядку, безпосередньо визначає порядок розгляду заяв і подань з питань громадянства Комісією при Президентові України з питань громадянства.

Відповідно до п.110 Порядку, попереднє опрацювання та підготовку матеріалів з питань громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства здійснює відповідний структурний підрозділ Офісу Президента України.

Якщо під час попереднього опрацювання та розгляду матеріалів з питань громадянства України буде встановлено, що подані заявником документи про прийняття до громадянства України чи про вихід із громадянства України або подання, затверджені Державною міграційною службою України чи Міністерством закордонних справ України, про втрату громадянства України та додані до них необхідні документи, або документи про припинення громадянства України за підставами, передбаченими міжнародними договорами України, не оформлені відповідно до вимог законодавства України та міжнародних договорів України з питань громадянства, такі заяви, подання та документи повертаються відповідним структурним підрозділом Офісу Президента України відповідно до Державної міграційної служби України чи Міністерства закордонних справ України для доопрацювання та усунення недоліків.

Згідно ж із п.112 цього ж Порядку, загальний строк розгляду заяв і подань про прийняття до громадянства України або припинення громадянства України не повинен перевищувати одного року з дня їх надходження. Загальний строк розгляду заяв про прийняття до громадянства України дітей, осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства не повинен перевищувати 9 (дев`яти) місяців з дня їх надходження.

Пунктом 113 Порядку встановлено, що рішення про прийняття особи до громадянства України або припинення особою громадянства України приймає Президент України. Прийняття до громадянства України або припинення громадянства України здійснюється шляхом видання указів Президента України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства, можна зробити висновок, що процес набуття громадянства України складається з декількох етапів: 1) початкового - подання особою заяви про прийняття до громадянства України до відповідного територіального органу ДМС за місцем проживання особи та 2) кінцевого - прийняття Президентом України рішення про прийняття особи до громадянства України.

При цьому, варто звернути увагу на те, що прийняттю Президентом України відповідного рішення передує «опрацювання» документів відповідним структурним підрозділом Офісу Президента України, який здійснює підготовку матеріалів на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, до повноважень якої входить розгляд заяви про прийняття до громадянства України, внесення пропозиції Президенту України щодо задоволення такої заяви, повернення документи про прийняття до громадянства України уповноваженому центральному органу виконавчої влади з питань громадянства для їх оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже зазначалося вище, матеріали щодо прийняття до громадянства України - позивача ОСОБА_1 фактично надійшли до Управління з питань громадянства Департаменту - 15 грудня 2020 року.

Доводи ж позивача з приводу нібито порушення відповідачами річного строку розгляду матеріалів про прийняття до громадянства України, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає необгрунтовними та безпідставними, оскільки матеріали справи відносно нього фактично надійшли на розгляд 15.12.2020р., у зв`язку із чим, строк їх розгляду на момент подачі даного позову ще не порушено.

Так, дійсно, як передбачено п.112 Порядку, загальний строк розгляду заяв і подань про прийняття до громадянства України або припинення громадянства України не повинен перевищувати одного року з дня їх надходження.

Т.б., фраза «з дня надходження заяви до територіального підрозділу ДМС України» у п.112 вказаного вище Порядку відсутня.

Натомість слово «Загальний», зазначене не лише у п.112 Порядку, а й у п.105 цього Порядку, яким, в свою чергу, передбачено, що загальний строк розгляду Державною міграційною службою України, її територіальними органами та територіальними підрозділами заяв і подань з питань громадянства, рішення за якими приймає Президент України, не повинен перевищувати 8 (восьми) місяців з дня їх надходження.

Тобто, підрозділи IV та розділи VI розділу IV Порядку фактично визначають дещо різні строки для різних органів щодо розгляду заяв про прийняття до громадянства України на різних етапах: не більше 8 (восьми) місяців та не більше 1 (одного) року, у зв`язку із чим, твердження представника позивача з приводу того, що заява має бути розглянута протягом року з дня її надходження до територіального підрозділу ДМС - є помилковими.

Окрім цього, судова колегія, як і окружний суд, вважає за необхідне звернути увагу й на те, що Комісія при Президентові України з питань громадянства ще не розглядала матеріали про прийняття позивача до громадянства України.

При цьому, на переконання суду, жодних протиправних дій або бездіяльності, пов`язаних з неприйняттям рішення за заявою чи порушенням строків розгляду заяви, по відношенню до позивача, відповідачами не вчинялось.

Отже, враховуючи вищевказані обставини, судова колегія, оцінивши надані сторонам докази, вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов вірного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вказане, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі позивача.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення її прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та суб`єктивній думці останньої.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст.328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 28.03.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

В.О. Скрипченко