Справа № 2-а-676/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-676/11
Провадження № 2-а/565/87/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2011 року м. Кузнецовськ

о 11 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, -

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2011 року ОСОБА_1 подала позов до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити їй відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі не нижчому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, - в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09 вересня 2010 року. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона належить до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом першої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно доводів позивача на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" їй призначено державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмір яких, на їй думку, повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте позивач стверджує, що розмір проведених управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вказаних пенсійних нарахувань і виплат не відповідає розмірам, встановленим ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд задоволити її позовні вимоги.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи. 08 червня 2011 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить його розписка. Про причини неприбуття представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області суд не сповістив. Письмових заперечень проти вимог позову ОСОБА_1 від відповідача в суд не надійшло.

За таких обставин, суд на підставі ч.4 ст.128 КАС України вважає можливим здійснення судового розгляду вказаної адміністративної справи без участі позивача та представника відповідача - суб`єкта владних повноважень на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази справи, суд визнав обґрунтованим позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині позовних вимог про перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період часу з 09 вересня 2010 року до 22 липня 2011 року включно.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. Наведені обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 07 вересня 1998 року.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 01 липня 2003 року, ОСОБА_1 0 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 01 квітня 2001 року її визнано інвалідом другої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії МСЕ №103361, виданою Рівненською обласною спеціалізованою онкорадіологічною МСЕК від 10 травня 2006 року.

Із пенсійної справи ОСОБА_1 №110827 вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області з 11 червня 1998 року і згідно з заявою ОСОБА_1 від 11 червня 1998 року, зареєстрованою відповідачем 11 чекрвня 1998 року за №345, протоколом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №345 від 18 чеврвня 1998 року їй вперше була призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. Вказаний вид державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, що призначені управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, позивач одержує до теперішнього часу. Наведені обставини підтверджуються розпорядженнями відповідача №110827 від 31 липня 2003 року, на перерахунок пенсій з 07 липня 2003 року.

Судом також встановлено, що нарахування та виплата державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, ОСОБА_1 здійснені управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в розмірі, значно меншому, ніж встановлено ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Фактично розмір нарахованої і виплачуваної позивачу державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначався відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" №1 від 03 січня 2002 року, "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" №894 від 13 липня 2004 року, "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1293 від 27 грудня 2005 року, "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року і "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" №654 від 16 липня 2008 року, які суперечать ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, в період часу з 09 вересня 2010 року до 22 липня 2011 року, як слідує з розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на перерахунок пенсій з 01 квітня 2011 року розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, позивача становив з 01 січня 2010 року - 139 грн., а загальний сукупний розмір її пенсії складав з 01 січня 2010 року - 872 грн. 51 коп., а з 01 січня 2011 року - 810 грн. 20 коп. щомісячно.

Отже, з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №110827, слідує, що право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не оспорюється. Фактично відповідач лише не погоджується з розміром нарахування та виплати цих пенсій ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу в період часу з 09 вересня 2010 року до 22 липня 2011 року застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суперечать вимогам ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При визначенні розміру державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки державна пенсія по інвалідності позивачці та її щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок цих пенсійних нарахувань та їх виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунок і виплату ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, встановлених ст.50 і.ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах обґрунтованості заявлених вимог про перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період часу з 09 вересня 2010 року до 22 липня 2011 року включно.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були внесені наступні зміни: "текст статті 50 викласти в такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами."; "частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: "У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по ІІІ групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами". У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною сьомою."; "частину третю статті 67 викласти в такій редакції: "Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, починаючи з 22 травня 2008 року ст.ст.50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діють в попередній редакції.

Згідно з пунктом 4, яким доповнено прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" відповідно до пункту 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Підпунктом 1 пункту 1 і підпунктом 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" №745 від 06 липня 2011 року, прийнятої на виконання пункту 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яка набрала чинності 23 липня 2011 року і діє до 01 січня 2012 року, установлено: що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1, інвалідам ІІ групи - 20 відсотків; що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, ІІ групи - 655 гривень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню перерахунку і виплати державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір вказаних пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати цих пенсій ОСОБА_1 .. Окрім цього, суд врахував, що в майбутньому можливі суттєві зміни фактичних обставин щодо групи інвалідності позивача, виду призначеної йому пенсії та місця проживання ОСОБА_1 . Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача в подальшому проводити нарахування та виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, передбачених ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, задоволити повністю.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 державної пенсії, як інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 09 вересня 2010 року, з врахуванням здійснених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії, як інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 09 вересня 2010 року, з врахуванням здійснених виплат.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання -з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови -з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд