Справа № 280/5464/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2022 року м. Дніпросправа № 280/5464/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (суддя Кисель Р.В.) у справі №280/5464/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановиВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу в зв`язку зі звільненням з військової служби грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

зобов`язати відповідача надати позивачу довідку про вартість неотриманого речового майна станом на 19.07.2019, оформлену у відповідності до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби Зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178;

зобов`язати відповідача провести розрахунок за неотримане позивачем грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, що належить до видачі станом на 19.07.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.07.2019 №176 (по стройовій частині) позивача було звільнено з військової служби та виключено із списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 . Однак, на день його звільнення відповідач не розрахувався з ним в частині виплати грошової компенсації замість неотриманого речового майна. В зв`язку з чим, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач як військовослужбовець має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке за ним зберіглося і після звільнення з військової служби.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно виплачується на підставі рапорту військовослужбовця, який подається за місцем військової служби. За позицією відповідача,

оскільки такого рапорту, на час звільнення, позивачем подано не було, то в останнього відсутнє і право на таку компенсацію. Крім цього, відповідач вказує, що судом не було враховано того, що позов поданий позивачем до суду з порушенням визначеного п.5 ст.122 КАС України строку, при цьому останнім не надано доказів поважності причин пропуску цього строку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, свідчать про те, що 14.04.2016 солдата ВЗК ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2016 №98.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2019 №176 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , водія-електрика 1 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини, звільнено у запас відповідно пункту 2 підпункту в (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року (зі змінами). З 19 липня 2019 року позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

При звільненні з військової частини з позивачем було проведено розрахунок.

При цьому, компенсацію вартості речового майна позивачу при звільненні не було виплачено.

Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу не надано.

У червні 2021 року позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 з заявою в якій просив, нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а також надати відповідну довідку-розрахунок на утримання речового майна.

Листом 18.06.2021 №3708 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати компенсації за неотримане речове майно, оскільки позивач має календарну вислугу проходження служби менше ніж п`ять років.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за неотримане речове майно, затверджено постановою КМУ від 16.03.2016 №178.

Пунктами 2, 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (надалі - Порядок №178), встановлено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 4 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їхньою заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Приписами п. 5 Порядку №178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 01 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно з абз. 1 та 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 №1153/2008 (тут і надалі - Положення №1153/2008 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, згідно з пунктом 15 глави 1 розділу III якої військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

З аналізу наведених норм права суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що таке право зберігається і після звільнення з військової служби, а не лише на час звільнення, як фактично про це зазначає відповідач. Такі висновки суду узгоджуються з положеннями п.3 Порядку №178. Так, застосовування у п. 3 Порядку №178 словосполучення у разі звільнення з військової служби, а не, наприклад, при звільненні з військової служби дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно пов`язане з фактом закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на грошову компенсацію замість недоотриманого речового майна у зв`язку із звільненням з військової служби.

Щодо аргументів відповідача про недотримання позивачем строків звернення із позовом до суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

У спірному випадку позивач, який набув право на грошову компенсацію замість недоотриманого речового майна у зв`язку із звільненням з військової служби, дізнався про порушення свого права з листа відповідача, який датований 18.06.2021. З позовом до суду позивач звернувся 30.06.2021 (штамп вхідної кореспонденції), тобто у межах місячного строку.

З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку про порушення позивачем строків звернення до суду із позовом.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У зв`язку із залишенням без задоволення апеляційної скарги із відповідача, на користь Державного бюджету України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362,0грн., який був відстрочений при поданні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по справі №280/5464/21 без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 1362,0грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

Повне судове рішення складено 31.03.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк