Справа № 120/17869/21-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17869/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

30 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до довідки для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби;

-зобов`язати Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки внести до довідки для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%.

Ухвалою від 13.12.2021 позов залишено без руху в тому числі з тих підстав, що позивачем не надано до суду обгрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивач подав до суду заяву, в якій зокрема зазначив, що в позовній заяві не ставиться питання про внесення змін до довідок від 03.02.2021 чи від 18.03.2021, а про видачу оновленої довідки (на виконання рішення суду у справі №120/6168/20-а) від 11.01.2021), з врахуванням надбавок за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%, які Вінницьким ОТЦК та СП відмовляється включити до його грошового забезпечення. І саме відмова відповідача від 19.10.2021 стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, а не видача відповідачем довідок від 03.02.2021 та від 18.03.2021.

Ухвалою від 04 січня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу, відповідно до ч.1 ст.123 КАС України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду слугувало те, що Вінницький ОТЦК та СП відмовляється включити до грошового забезпечення останнього, з якого здійснюється нарахування пенсії деяких складових, а не відмова внести зміни до довідок про розмір грошового забезпечення від 03.02.2021 та від 18.03.2021.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.294 та ч.2 ст.312 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити із наступних підстав.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду та у встановлений в ухвалі строк не повному обсязі усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 13.12.2021-не надано доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами 1-3 статті 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже законом, крім загальних встановлено і спеціальні строки звернення до суду.

Згідно зі ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи слідує, що 05.02.2021 Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки позивачу видано оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Із супровідного листа до довідки вбачається, що остання видана на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/6168/20-а.

19.03.2021 ОСОБА_1 направлено уточнену довідку від 18.03.2021 №ХЛ55162.

04.10.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою за змістом якої останній вважає, що довідки, видані на виконання судового рішення у справі №120/6168/20-а містять невірні відомості, а тому просив видати нову довідку про грошове забезпечення з врахуванням надбавки за особливі проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%.

За результатами розгляду заяви, Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 19.10.2021 №9/13/5826 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для прийняття рішення про складання довідки про розмір грошового забезпечення останього станом 05.03.2019 з врахуванням надбавки за особливі проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%.

Саме вказана відмова слугувала підставою для звернення позивачем до суду, тому колегія суддів дійшла висновку, що початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом слід обчислювати саме з дати отримання відповіді від 19.10.2021.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у справі Bellet v. France, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідивши всіх обставин в повному обсязі, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

За правилами частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 242, 243, 250, 304, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329, 353 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.