Справа № 540/2237/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/2237/21
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року (суддя Пенкний А.С., м. Херсон, повний текст рішення складений 25.08.2021) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 899,14 грн. за 2016 рік;

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 6264 грн. за 2017 рік;

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 11629,72 грн. за 2018 рік;

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 7287,77 грн. за 2018 рік;

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 8168,65 грн. за 2019 рік;

- №0-2119 від 18.02.2020 року про стягнення 13035,41 грн. за 2019 рік;

- №0-2119 від 20.03.2020 року про стягнення 1195,70 грн. за 2016 рік;

- №0-2119 від 20.03.2020 року про стягнення 9996 грн. за 2017 рік.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позов.

На думку апелянта, оспорювані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті на підставі рішень сільради про встановлення місцевих податків і зборів, що скасовані судом.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить торгівельна будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 416,50 м2 та торгівельна будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 130,50 м2.

29 січня 2016 року Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області на позачерговій сесії прийнято рішення №38 про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік.

17 червня 2016 року Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області на позачерговій сесії прийнято рішення №70 про встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік.

23 лютого 2018 року Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області на позачерговій сесії прийнято рішення №191 про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік.

13 червня 2018 року Новомиколаївською сільською радою Скадовського району Херсонської області на позачерговій сесії прийнято рішення №206 про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік.

18 лютого 2020 року ГУ ДПС у Херсонській області винесені податкові повідомлення-рішення про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема на "Будівлі торгівельні", а саме: №0-2119 на суму 899,14 грн. за 2016 рік; №0-2119 на суму 6264 грн. за 2017 рік; №0-2119 на суму 11629,72 грн. за 2018 рік; №0-2119 на суму 7287,77 грн. за 2018 рік; №0-2119 на суму 8168,65 грн. за 2019 рік; №0-2119 на суму 13035,41 грн. за 2019 рік.

20 березня 2020 року податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення про стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема на "Будівлі торгівельні", а саме: №0-2119 на суму 1195,70 грн. за 2016 рік; №0-2119 на суму 9996 грн. за 2017 рік.

Ставка податку встановлювалась рішеннями Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 29.01.2016 №38 - 0,5%, від 17.02.2017 №122 - 1,5%, від 13.06.2018 №206 - 1,5%.

5 січня 2021 року набрало законної сили рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №540/1167/20, яким визнані незаконними та такими, що втратили чинність рішення Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 30.03.2015 року №360, від 29.01.2016 року №38, від 17.06.2016 року №70, від 23.02.2018 року №191, від 13.06.2018 року №206 про встановлення місцевих податків і зборів.

У березні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до податкового органу із клопотанням про скасування вищезгаданих податкових повідомлень-рішень у зв`язку із скасуванням суду рішень сільради про встановлення місцевих податків і зборів на 2016-2018 роки.

Листом від 15.04.2021 за №3452/Б/21-22-24-02-11 ГУДПС відмовило у скасуванні вказаних податкових повідомлень-рішень з огляду на те, що станом на час їх прийняття та на кінець періоду нарахування (31.12.2020) відповідні рішення Новомиколаївської сільської ради були чинні.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень суд першої інстанції виходив з того, що вони правомірні.

Колегія суддів погоджується з таки висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із конституційних обов`язків громадян України є обов`язок кожного сплачувати податки й збори в порядку і розмірах, встановлених Законом, а також щорічно подавати до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому Законом (стаття 67 Конституції України).

Частиною першою статті 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 10.1.1 статті 10.1 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Пунктом 10.3 статті 10 ПК України встановлено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України встановлено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у порядку встановленому підпунктом 266.7.1 пункту 267.6 статті 266 ПК України

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї ж статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як свідчать матеріали справи, оспорюванні у даній справі податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України на підставі даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідних рішень Новомиколаївської сільської ради, якими були встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території селищної ради у 2016-2018 роки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були всі підстави для нарахування позивачці, як власниці нежитлової нерухомості, що є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, грошового зобов`язання за 2015-2018 роки.

Отже, податковий орган при визначенні позивачці податкових зобов`язань діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

При цьому колегія суддів вважає помилковими посилання ОСОБА_1 , як на підставу для їх скасувань, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №540/1167/20, що набрало законної сили 5 січня 2021 року, яким визнані незаконними та такими, що втратили чинність рішення Новомиколаївської сільської ради про встановлення місцевих податків і зборів, з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, регламентовані положеннями статті 264 КАС України, згідно із частиною дев`ятою якої суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним визначені у статті 265 КАС України, згідно із частиною другою якої нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

30 вересня 2010 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року №2222-IV, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, часові межі чинності такого акта, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.

Таким чином, на сьогодні, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Отже, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє і чинним до цього - протягом певного проміжку часу (останнім днем його календарної чинності є той, що передує одному з зазначених моментів).

Відтак, визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Отже скасування з 5 січня 2021 року в судовому порядку рішень Новомиколаївської сільської ради про встановлення місцевих податків і зборів у 2016-2018 роки не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні рішення були діючими, а рішення податкового органу правомірними.

Таким чином, оскільки на дату прийняття ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі спірних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2020 року №№0-2119, 0-2119, 0-2119, 0-2119, 0-2119, 0-2119; від 20.03.2020 року №№0-2119, 0-2119, нормативні правові акти були чинні, відсутні визначені законом підстави для їх скасування.

Ураховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача про нечинність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2020 та 20.03.2020, у зв`язку із їх прийняттям на підставі рішень сільради, визнаних незаконними з 5 січня 2021 року, є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №821/1619/16, то колегія суддів зазначає, що обставини у даній справі та справі, на яку посилається апелянт, не є тотожними.

Зокрема у справі №821/1619/16 Верховний Суд виходив з того, що неоприлюднення місцевою радою рішення про встановлення місцевих податків та зборів свідчить про відсутність відповідного рішення ради.

Такі висновки Суду ґрунтуються на тому, що саме від дати офіційно оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків залежить період застосування його норм.

Між тим, підставою для скасування судом у справі №540/1167/20 рішень сільської ради про встановлення місцевих податків і зборів слугувало неоприлюднення їх проектів у відповідності до Закону України від 11.09.2003 №1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". При цьому, судом не було встановлено несвоєчасне неоприлюдненя відповідних рішень сільрадою.

Твердження апелянта про те, що після 5 січня 2021 року немає підстав для стягнення з позивача коштів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наявність/відсутність підстав для стягнення сум податкового зобов`язання не є предметом спору в даній адміністративній справі.

Враховуючи все вищевикладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги позивачки, колегія суддів дійшла висновків, що вони не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 статті 12, статті 257 та ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов