Справа № 560/18693/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

30 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми "Ф" №0-2206 від 19.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управління ДПС України у Хмельницькій області сформувало та направило позивачці оскаржену податкову вимогу від 19 липня 2021 про сплату податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 7500,95 грн. та земельного податку з фізичних осіб (пеня) в сумі 30,24 грн., загалом на суму 7531,19 грн. Позивач вважає, що ця податкова вимога є протиправною, оскільки з її змісту неможливо зрозуміти підстави та дату виникнення податкового боргу.

На звернення щодо підстав прийняття податкової вимоги позивачка отримала повідомлення від 21.10.2021 про те, що згідно з відомостями інтегрованої картки платника податків податковий борг виник в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань. Податкове повідомлення - рішення не надсилалось, оскільки податкове зобов`язання самостійно узгоджене шляхом подачі декларації.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, відтак суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

У вересні 2021 ОСОБА_2 отримала рішення Головного управління ДПС України у Хмельницькій області від 26.08.2021 про опис майна у податкову заставу та акт опису майна № 599/06 від 27.08.2021.

Позивач звернулась до податкового органу за роз`ясненнями підстав опису майна.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №0-2206 від 19.07.2021 про сплату податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 7500,95 грн. та з земельного податку з фізичних осіб (пеня) в сумі 30,24 грн., загалом на суму 7531,19 грн. У податковій вимозі зазначено, що починаючи з 01.08.2014 на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та застосовуються штрафні санкції.

Позивач, не володіючи повною і достовірною інформацією про підстави виникнення податкового боргу, пов`язує це із фактом отримання нею у 2013 році спадщини. Так, як вбачається зі змісту свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 14 та 19 лютого 2013 року, ОСОБА_2 отримала у спадщину земельні ділянки на території Деражнянського району Хмельницької області, зазначені у заповіті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У той же час, оскільки оформлення спадщини відбувалось 8 років тому, і податковий орган своєчасно не визначив їй відповідні податкові зобов`язання ( не провів нарахування), податковий борг не може бути стягнутим на цій підставі.

Позивачка, вважаючи податкову вимогу протиправною, звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та / або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України). Відповідно до пункту 37.2 статті 37 Податкового кодексу України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункти 38.1 та 38.3 статті 38 Податкового кодексу України)

Згідно із пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та / або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та / або сплаченого податку. Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та / або грошового зобов`язання та / або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та / або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 162 Податкового кодексу України визначено платників податку на доходи фізичних осіб. Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (пункт 164.1 статті 164 Податкового кодексу України). Згідно із підпунктом 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій нею податковій декларації.

Як вбачається зі змісту підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені ПКУ строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПКУ).

У той же час судом встановлено, що зі змісту оскаржуваної податкової вимоги та наданого на звернення позивачки повідомлення, неможливо встановити відомості про факт виникнення податкового боргу, законні підстави нарахування податкового зобов`язання/підстави виникнення податкового боргу.

Так, як вбачається зі змісту податкової вимоги, частина боргу виникла у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, частина - у зв`язку з несплатою земельного податку ( пеня)

У той же час, у податковій вимозі не зазначені будь-які конкретні відомості щодо факту виникнення податкового боргу ( у тому числі але не виключно дата, номер, вид та інші реквізити декларації, яка була подана позивачкою з метою річного декларування, дата виникнення податкового зобов`язання, період нарахування, дата закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, дата виникнення боргу)

У зв`язку з ненаданням відповідачем будь-яких підтверджуючих документів/доказів суд не вважає доведеними відомості про факт виникнення податкового боргу, відображені у оскарженій вимозі.

Суд звертає увагу на те, що у повідомленні Головного управління від 21.10.2021 зазначається, що податковий борг виник згідно з інформацією з інтегрованої картки платника внаслідок несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань.

Разом з тим, не зазначається, які самостійно задекларовані позивачкою податкові зобов`язання маються на увазі, якого податку вони стосуються, а також відсутнє зазначення дати та підстав виникнення податкового боргу.

Головне управління у повідомленні від 21.10.2021 вказує на те, що податкове повідомлення - рішення стосовно нарахування цього податкового зобов`язання платнику не направлялось. Враховуючи вказане, виникає ситуація, за якої у платника відсутня будь-яка інформація стосовно підстав виникнення податкового боргу.

Як передбачено п.5 розділу 4 Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, сформована в ІТС податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у паперовій та/або електронній формі. Податкова вимога, що надсилається (вручається) у паперовій формі, у день її формування в ІТС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та один примірник надсилається (вручається) платнику податків, другий долучається до справи платника податків.

Як вбачається з оформлення оскарженої вимоги, на примірнику документа, надісланому позивачці у паперовому вигляді, відбиток печатки податкового органу не відображається ( відсутній)

Також встановлено, що податкова вимога містить попередження про те, що починаючи з 01.08.2014 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності, і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та застосовуються штрафні санкції, передбачені Податковим кодексом України. У той же час, законність вказаного застереження також будь-яким чином не доведена.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість. У разі не зазначення у індивідуальному акті конкретних та зрозумілих підстав (фактичних і юридичних) його прийняття, такий акт не може вважатись правомірним.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не надав суду будь-які належні докази, які підтверджують відомості про факт виникнення податкового боргу у ОСОБА_1 , що відображені у спірній вимозі, зокрема підстави та дату його виникнення, відповідач не довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, зважаючи на що вона підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2206 від 19.07.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 березня 2022 року

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС України у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,297)

Головуючий суддя І.С. Козачок