Справа № 400/13339/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 р. № 400/13339/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, Державної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 02.12.2021 року № 306833,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №306833 від 02.12.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що його притягнуто до відповідальності за незабезпечення водія карткою водія, тобто порушенням вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим складено відповідний акт №305481 від 09.11.2021. Згідно з абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність передбачена за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку. Натомість, позивач не здійснював міжнародних перевезень. Вантажні перевезення здійснювались позивачем виключно в межах України і є внутрішніми, більш того автомобіль DAF WILEX, д.з. НОМЕР_1 , обладнаний тахографом, що є додаткової підставою для скасування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому свою позицію виклав наступним чином. В обґрунтування свої позиції позивач зазначив, що 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Ці документи фактично підпадають під перелік документів, які відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти їх особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

В судове засідання 24.01.2022 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд розглянув справу 22.02.2022 в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, відповідно до регламенту визначеному в ухвалі про відкриття провадження від 28.12.2021.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

09.11.2021 р. посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Вінницька область), на а/д М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне», 423 км+625 м, на підставі направлення на перевірку від 05.11.2021 №002300, було проведено ваговий контроль транспортного засобу DAF WILEX, д.з. НОМЕР_1 , якій належить ФОП ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів перелік яких міститься в ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня особиста картка водія, чим порушено вимоги ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами перевірки було складено Акт проведення перевірки №305481 від 09.11.2021.

02.12.2021 уповноваженою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №306833, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарські санкції у розмірі 17000 гривень, за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме абз.3 ч.1 ст.60 Закону - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 цього Закону, а саме особистої картки водія ОСОБА_2 до цифрового тахографа транспортного засобу DAF WILEX, д.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Положення, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія

Таким чином, Положення допускає облік робочого часу водіїв, як тахографом, так і індивідуальною контрольною книжкою водія.

Разом з тим, не для усіх транспортних засобів вибір засобу обліку робочого часу є питання добровільного вибору власника. Враховуючи імперативні вимоги п.6.1 саме для 1) автобусів для пасажирських перевезень протяжністю понад 50 км та 2) вантажних автомобілів понад 3,5 тонн, встановлення тахографів є обов`язком, а не правом.

Посилання позивача на ч.10 ст.20 Закону України «Про автомобільний транспорт» про те, що встановлення тахографів передбачене лише для транспортних засобів для міжнародних перевезень, є помилковими.

Питання обліку робочого часу водіїв під час внутрішніх перевезень врегульоване саме ч.3 ст.18 Закону, яка є відсильною до інших нормативно-правових актів.

На виконання вимог ст.18 Закону, Міністерством транспорту та зв`язку України і видано наказ про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який прямо висуває вимоги про обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн для внутрішніх перевезень діючими та повіреними тахографами.

Оскільки, 09.11.2021 перевірявся саме такій вантажний автомобіль з повною масою понад 3,5 тонн, на нього також розповсюджується вимога про необхідність обладнання тахографом.

Також, суд звертає увагу, що позивачку притягнуто до відповідальності не за абз.11 ч.1 ст.60 Закону, а за абз.3 ч.1 ст.60, тому посилання на не здійснення нею міжнародних перевезень, не впливає суть справи.

Також, позивачкою у позовній заяві зазначено, що автомобіль обладнаний тахографом, але будь якого доказу з цього приводу не надано.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачка жодним чином не довела наявність тахографа на 09.11.2021.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код: 39816845) , Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. В. Біоносенко