Справа № 240/11191/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11191/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

29 березня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЕККО МОСС" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЕККО МОСС", звернулося в суд з позовом до Київської митниці Держмитслужби, у якому просило визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості Київської митниці Держмитслужби № UA100000/2021/300040/2 від 22 березня 2021 року.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалися обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відомості про витрати на транспортування не базувалися на документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню, що позбавило митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що є складовою митної вартості.

Вважає, що додатково подані договори-заявки не підтверджують юридичний зв`язок між фактичним перевізником товару, який зазначений у CMR від 01 березня 2021 року, та особою, що надала відомості про вартість транспортування - ТОВ "Транс Органік".

Зазначає, що методи визначення вартості товару 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а 2в і 2г - у зв`язку із відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. При цьому, митна вартість визначена за резервним методом та із врахуванням обмежень, передбачених частиною 3 статті 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній органами доходів та зборів митній вартості схожого товару за митною декларацією №UA100630/2020/614306 від 06 серпня 2020 року і №UA100630/2020/622840 від 20 листопада 2020 року з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 9,75 євро за кг.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 березня 2021 року до митного оформлення в режимі імпорт до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Житомир-центральний" Київської митниці Держмитслужби України позивачем подано митну декларацію № UA100530/2021/310857 з метою імпорту стабілізованого моху - ягель третього гатунку (дрібний), виду кладонія зірчаста 623,21 кг.

Разом з митною декларацією уповноваженою особою позивача були подані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № 20210103 від 01 березня 2021 року, автотранспортну накладну б/н від 01 березня 2021 року, декларацію про походження товару № 20210103 від 01 березня 2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення № 10/03-21 від 10 березня 2021 року, контракт № 11/10/20-GEM від 11 жовтня 2020 року, договір про надання послуг митного брокера № 01/03-21 від 01 березня 2021 року.

При проведенні аналізу поданих документів митний орган виявив розбіжності і відсутність всіх відомостей, що підтверджували числові значення складових митної вартості. У зв`язку з цим запропонував декларанту надати додаткові документи, а саме: прайс-лист виробника товару; висновок про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення.

Під час проведення консультації декларантом надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: договір-заявку на перевезення № 2502/П від 25 лютого 2021 року; договір-заявку на перевезення № 2502 від 25 лютого 2021 року; платіжні документи, що стосуються перевезення; прайс-лист виробника товару від 01 січня 2021 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений ДП Держзовнішінформ від 19 березня 2021 року № 113/115; копію митної декларації країни відправлення № 10228010/020321/0084004 від 02 березня 2021 року.

За результатами опрацювання поданих документів відповідач прийняв картку відмови у митному оформленні товарів № UA100530/2021/00210, оскільки заявлена декларантом митна вартість не підтверджена документально, на письмову вимогу не надано додаткових документів.

22 березня 2021 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2021/300040/2.

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернувся із адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митне оформлення- виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Приписами статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

За змістом частини першої статті 51, частини першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Приписами частини другої статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

окументами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

За приписами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Слід зазначити, що частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як встановлено судом першої інстанції, 11 жовтня 2020 року між позивачем (Покупець) і ТОВ "Флорексперт" (Продавець) підписано контракт № 11/10/20-GEM, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує стабілізований мох для декоративних цілей - Товар. Номенклатура, розміри, ціна і кількість визначаються в інвойсах на кожну партію товару. Ціна за 1 кг встановлюється в євро в інвойсах на партію товару. Загальна вартість контракту складає суму всіх інвойсів в євро. Продавець поставляє Покупцеві товар на умовах FCA в м. Санкт-Петербург відповідно до "Інкотермс" (в редакції 2010 р.). Митні формальності в країні Продавця виконуються і оплачуються Продавцем, а митні формальності в країні Покупця виконуються і оплачуються Покупцем.

В інвойсі від 01 березня 2021 року до контракту вказано: кількість товару - 500 коробок, розмір 40*30*20, вага брутто 824,21 кг, вага нетто 623,21 кг, ціна за кг - 1 Євро, загальна вартість товару 1246,42 Євро.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу і на те, що зазначена сума вартості стабілізованого моху - ягель третього гатунку (дрібний), виду кладонія зірчаста вказана також і у митній декларації № UA100530/2021/310857, тобто, митна вартість товару визначена декларантом за ціною договору (основним методом).

Загальна ціна товару у розмірі 1246,42 Євро визначена у митній декларації країни відправлення № 10228010/020321/0084004 від 02 березня 2021 року. У прайс-листі ТОВ "Флорексперт" на 2021 рік ціна 1 кг стабілізованого моху - ягель третього гатунку (дрібний), виду кладонія зірчаста становить 2,00 Євро (2*623,21=1246,42), яка підтверджена і ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків".

Тобто, наданими документами підтверджена заявлена позивачем вартість стабілізованого моху - ягель третього гатунку (дрібний), виду кладонія зірчаста у кількості 623,21 кг - 1246,42 Євро.

Натомість, фактичною підставою для коригування митної вартості стало виявлення митним органом неточностей у документації, наданій на підтвердження транспортування товару.

Зокрема, як зазначив митний орган, відповідно до відомостей, що містилися у автотранспортній накладній від 01 березня 2021 року № б/н перевізником оцінюваного товару є особа - РЕ Parzhyts'kyy V'yacheslav.

Разом з тим, для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення надана довідка про транспортні витрати № 10/03-21 від 10 березня 2021 року, яка складена ТОВ ТРАНС ОРГАНІК, що відповідно до даних автотранспортної накладної не здійснювало перевезення товарів. Даний документ не містив інформації про товар, що перевозився, його найменування, вагу, замовника послуг з перевезення товару, час здійснення такого перевезення, а вказаним у довідці транспортним засобом з державними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом Санкт-Петербург до п/п Троеборне-Бачевск могла бути здійснена необмежена кількість перевезень на замовлення інших осіб.

Враховуючи наведене вище, довідка про транспортні витрати № 10/03-21 від 10 березня 2021 року не могла вважатися достатнім та допустимим доказом фактично понесених покупцем товару витрат на транспортування саме оцінюваного товару. Документ, що підтверджує юридичний зв`язок між отримувачем товару, ТОВ ТРАНС ОРГАНІК та особою РЕ Parzhyts'kyy V'yacheslav не надано.

Таким чином, митний орган вважав, що відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавило митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, договір-заявка на перевезення вантажу № 2502 від 25 лютого 2021 року, складена між ТОВ ГРІН ЕККО МОСС та ТОВ ТРАНС ОРГАНІК , стосувалася перевезення товару, що мав такі габарити: вага - 1 т - 400 ящиків - 0,4x0,3x0,2. Згідно із даними автотранспортної накладної CMR № б/н від 01 березня 2021 року оцінюваний товар, що фактично транспортувався, мав вагу 824,21 кг (0,82 т) та складався з 500 ящиків.

При цьому, договір-заявка на перевезення вантажу № 2502/П від 25 лютого 2021 року, складена між ТОВ ТРАНС ОРГАНІК та ФОП ОСОБА_1 , стосувалася перевезення товару, що мав такі габарити: вага - 1 т- 400 ящиків - 0,4x0,3x0,2. Згідно із даними автотранспортної накладної CMR № б/н від 01 березня 2021 року оцінюваний товар, що фактично транспортувався мав вагу 824,21 кг (0,82 т) та складався з 500 ящиків.

Разом з тим, додатково подані договори-заявки не підтверджували юридичний зв`язок між фактичним перевізником товару, що зазначений у CMR № б/н від 01 березня 2021 року, та особою, що надала відомості щодо вартості транспортування - ТОВ ТРАНС ОРГАНІК .

Також, із додатково наданого розрахунку на оплату № 106 від 10 березня 2021 року встановлено, що постачальник послуг з транспортування товару надавав також експедиторські послуги на суму 833,33 грн, що є нерозподіленими. Однак, з наданих відомостей і документів неможливо встановити чи включені до митної вартості такі витрати в повному обсязі, як це передбачено законодавством.

Водночас, у контракті № 11/10/20-GEM від 11 жовтня 2020 року визначено умови поставки, відповідно до яких Продавець поставляє Покупцеві товар на умовах FCA в м. Санкт-Петербург відповідно до "Інкотермс" (в редакції 2010 р.).

Згідно з Офіційними правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), FCA - термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Отже, під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3 "а".

Згідно з пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

Отже, під час імпорту товару на умовах FCA (Інкотермс 2010) вартість транспортування товару до митного кордону включається до митної вартості товару. За пакування відповідає продавець.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 2502 від 25 лютого 2021 року, позивач як замовник доручив ТОВ "Транс Органік" перевезення вантажу (стабілізованого моху) з м. Санкт-Петербург (Росія) через п/п Троебортне-Бачевськ і м. Київ до м. Коростень Житомирської області.

Також, 25 лютого 2021 року було укладено договір-заявку на перевезення вантажу № 2502/П, де замовником вказано ТОВ ТРАНС ОРГАНІК, а виконавцем - ФОП ОСОБА_1 . Позивач пояснив, що останній залучив до перевезення вантажу РЕ Parzhyts'kyy V'yacheslav, що не заборонено договором та нормами чинного законодавства.

При цьому, згідно довідки ТОВ "Транс Органік" від 10 березня 2021 року, транспортні витрати з перевезення вантажу від м. Санкт-Петербург до п/п Троебортне-Бачевськ склали 6000, 00 грн. Зазначена сума транспортних витрат була включена до граф 45 і 46 митної декларації, що свідчить про дотримання вимог статті 58 Митного кодексу України.

Слід також зазначити, що положення пункту 6 частини 2 статті 53 МКУ та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надана перевізником довідка про транспортні витрати є допустимим доказом розміру таких витрат.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Схожа правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року по справі № 810/4441/16.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо інших посилань відповідача на недоліки транспортної документації, колегія суддів погоджується, що зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості товару, вказаного позивачем у митній декларації, та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не вказано інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалися обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA100000/2021/300040/2 від 22 березня 2021 року є необґрунтованим і підлягало скасуванню, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЕККО МОСС" - задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.