Справа № 420/26351/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «АЛІБІ» (провулок Онілової, 8/10, м. Одеса, 65011) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078), про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «АЛІБІ» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року.

Також представник позивача зазначає, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що в наданих до митного контролю та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе розходи по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує - страхування вантажу. Проте, як зазначає представник позивача, у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу.

Також в рішенні про коригування митної вартості товару вказано, що в коносаменті від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачується в порту прибуття, що суперечить умовам поставки CFR, зазначеним декларантом в гр. 20 МД. Представник позивача зазначає, що в первинно наданому до митного оформлення коносаментi вiд 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882 була допущена технiчна помилка, однак митний орган було про це повідомлено та надано до митного оформлення виправлений коносамент морською лiнiєю. Також імпортером було отримано від суднохідноп лiнiй лист в якому надано роз`яснення стосовно допущеноп помилки.

Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що надана до митного контролю та оформлення комерційна пропозиція не містить інформації щодо того, кому вона надана, згідно якого зовнішньоекономічного контракту, тобто не може розглядатись як підтвердження вартості товару. Представник позивача зазначає, що комерційна пропозиція є документом який видає продавець товару, вона може мати як індивідуальний так і загальний характер, жодним нормативно-правовим актом не встановлено норм, щодо форми та обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені в комерційній пропозиції. При цьому, надана до митного оформлення комерційна пропозиція від 25.10.2021 містила в собі посилання на контракт №2021-2-TR-1 вiд 25.08.2021 згідно якого відбувалась поставка товару. Також в ній містились відомості про продавця та покупця (ПП «АЛІБІ») та умови поставки товару.

Водночас, у рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що надана довідка Укрпромзовнiшексп. №2272 вiд 22.11.2021 має лише висновок експерта, що ціна зазначена в комерційному інвойсі від 04.11.2021 №0831 відповідає цiнi виробника. Експертом не проведений аналіз відповідності ціни товару поточнiй кон`юнктури ринку, не вказані джерела інформація на основі яких зроблені висновки нібито ціна зазначена в інвойсі відповідає цiнi виробника (крім нiбито отриманого від виробника листа, який не є неупередженим джерелом iнформацiї). Тобто вказана довідка не може розглядатись, як підтвердження вартості партії, що розглядається. На що представник позивача зазначає, що наданий до митного оформлення висновок містить в собi iнформацiю стосовно джерел отримання інформації, враховує цінову інформацію виробників та постачальникiв вiдповiдної та подібної продукції, проведено аналіз цiн реалізації на внутрішньому ринку України. На підставі викладеного зроблено висновок, що рівень ціни на імпортовану продукцію вiдповiдає поточнiй кон`юнктурi ринку.

Таким чином, представник позивача вважає, що пiсля надання додаткових документів та пояснень зі сторони декларанта, митницею їх до уваги не було взято та прийнято протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року.

На думку представника позивача, відповідачу були надані всі документи, які підтверджували митну вартість товару за договором, а також були надані додаткові доменти та пояснення після отримання від відповідача повідомлення про необхідність надати на підтвердження заявленої митної вартості додаткові документи.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позов, в обгрунтування чого зазначає, що надані позивачем документи мiстили розбіжності та не містили всiх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 МК України, та обумовлювали необхiднiсть запитувати від декларанта встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Представник відповідача зазначає, що митним органом отримано лист уповноваженої особи від 25.11.2021 №25-11-2021 щодо надання виправлених документів (коносамент вiд 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882, комерційна пропозиція вiд 25.10.2021 б/н), в якому зазначено, що iншi документи надаватися не будуть. Надіслані виправлені документи мають аналогічні реквізити з тими, що надані до митного оформлення і не містять відомостей щодо скасування попереднього документа чи причини допущення зазначених розбіжностей. Щодо відсутності відомостей про здійснення/нездійснення страхування товарів - листом не надано відомостей щодо - здійснення/нездійснення сторонами договору страхування. Стосовно зауважень до змісту листа ДП «Укрпромзовнiшекспертиза» вiд 22.11.2021 №2272 листом не надано належних пояснень та/або спростувань. Таким чином, декларантом не подані всі документи згідно з переліком та вiдповiдно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 КМ України та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з МД № UA500020/2021/221130 вiд 24.11.2021 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення склалових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарiв, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 КМ України були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та вiдмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Крім того, представник відповідача зазначає, що за допомогою інформації, отриманоп за результатами здiйснення митного контролю з зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиноп автоматизовано інформаційної системи (ЄAIC), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здiйснено, є більшим та становить: 1,39 дол. США/кг нетто (МД 23.03.2021 №UA807170/2021/016720; МД вiд 30.03.2021 №UA807170/2021/018529), нiж заявлено декларантом 0,72 дол США/кг нетто.

Таким чином, представник відповідача вважає, що прийняте оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Також у відзиві на позов представник відповідача зазначає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу є у розмірі 10 000,00 грн є завищеним, становить надмірний тягар для позивача та не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги та додатково зазначив, що твердження відповідача про те, що декларантом не подані документи згідно з переліком не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, відповідач вказує на перелік лише копіюючи його загальними тезами з МК України без конкретизації, по-друге, декларантом були наданi всi обов`язковi та визначені МК України документи.

Також представник позивача зазначає, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких уже здiйснено, сам собою не може бути підставою для витребування податкових документiв; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох iз фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК, є підставою для витребування додаткових документів (Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 13.03.2017 року №2). При цьому, представник позивача вважає, що отримана iз Центральної бази даних ЄАІС ДФС інформація про вантажну митну декларацію, на яку орган доходів і зборів посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом цiни, за якою відповідну партію товару дійсно було імпортовано до України. Крім того, відповідач в оскаржуваному рішення не наводить порівняльних характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу.

Водночас, на думку представника позивача, відповідач в оскаржуваному рішенні не наводить жодних пояснень чи обґрунтувань стосовно не можливості застосування певних другорядних методів, обмежуючись лише переліченням їх наявності.

Судом встановлено, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 25.08.2021 року позивачем ПП «АЛІБІ» (покупець) укладений з «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина) (продавець) контракт №2021-2-TR-I, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує товар згідно Специфікацій. Відповідно до п. 2 контракту товар поставляється в кількості та на умовах, вказаних у Специфікації. Ціна товару вказується у Специфікації.

Декларант позивача здійснив декларування поставленого в Україну товару за митною декларацією №UA500020/2021/221130, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МКУ (контракт №2021-2-TR-I від 25.08.2021 року, рахунок-фактура (інвойс) від 04.11.2021 №0813 та інші документи).

Проте відповідачем прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 27.11.2021 року зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) в наданих до митного контролю та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе розходи по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує - страхування вантажу. Проте у у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу; 2) в коносаменті від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачується в порту прибуття, що суперечить умовам поставки CFR, зазначеним декларантом в гр. 20 МД; 3) надана до митного контролю та оформлення комерційна пропозиція не містить інформації щодо того, кому вона надана, згідно якого зовнішньоекономічного контракту, тобто не може розглядатись як підтвердження вартості товару; 4) надана довідка Укрпромзовнiшексп. №2272 вiд 22.11.2021 має лише висновок експерта, що ціна зазначена в комерційному інвойсі від 04.11.2021 №0831 відповідає цiнi виробника. Експертом не проведений аналіз відповідності ціни товару поточнiй кон`юнктури ринку, не вказані джерела інформація на основі яких зроблені висновки нібито ціна зазначена в інвойсі відповідає цiнi виробника (крім нiбито отриманого від виробника листа, який не є неупередженим джерелом iнформацiї). Тобто вказана довідка не може розглядатись, як підтвердження вартості партії, що розглядається.

В рішенні запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

25.11.2021 року митним органом отримано листуповноваженої особи від 25.11.2021 №25-11-2021 щодо надання виправлених документів (коносамент від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882, комерційна пропозиція вiд 25.10.2021 б/н), в якому зазначено, що iншi документи надаватися не будуть. Надіслані виправлені документи мають аналогічні реквізити з тими, що надані до митного оформлення і не містять відомостей щодо скасування попереднього документа чи причини допущення зазначених розбіжностей. Щодо відсутності відомостей про здійснення/нездійснення страхування товарів - листом не надано відомостей щодо - здійснення/нездійснення сторонами договору страхування. Стосовно зауважень до змісту листа ДП «Укрпромзовнiшекспертиза» вiд 22.11.2021 №2272 листом не надано належних пояснень та/або спростувань. Таким чином, декларантом не подані всі документи згідно з переліком та вiдповiдно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 КМ України та не спростовані наявні розбіжності у документах.

При цьому, в Рішенні про коригування митної вартості товарів, зазначено щодо встановлення митницею обставин не спростування поданими документами виявлених розбіжностей та не наданняя на вимогу митниці документів основний метод визначення митної вартості не може бути застосований.

Одеська митниця, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів, зазначила, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим ніж заявлено декларантом 0,72 дол США/кг нетто та становить: 1,39 дол. США/кг нетто (МД 23.03.2021 №UA807170/2021/016720; МД вiд 30.03.2021 №UA807170/2021/018529).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з оскаржуваним рішенням №UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року недоліком, який на думку митного орану свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару є наступне: в наданих до митного контролю та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе витрати по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує - страхування вантажу. Проте у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу.

Відповідно до матеріалів справи у гр. 20 МД №UA500020/2021/221130 визначено умови поставки CFR тобто контрагент позивача, «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), взяв на себе зобов`язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення (а.с.16).

За приписами п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються також і витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до п. 9 Контракту №2021-2-TR-I від 25.08.2021 року до відносин сторін за цим контрактом застосовуються положення Інкотермс 2010. При цьому, комерційною пропозицією від 25.10.2021 контрагентом позивача, «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), сформовано пропозицію щодо поставки товару (фінік сушений) у строки жовтень-листопад 2021 року на умовах CFR Одеса, Україна.

Таким чином, задекларована позивачем партія товару на виконання Контракту поставлялася на умовах поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) у розумінні Інкотермс-2010. Відповідно до Інкотермс- 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010), що означає: продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Суд дійшов висновку, що така складова митної вартості оцінюваного товару, як витрати на страхування не потребували додаткового підтвердження позивачем. Згідно з умовами Контракту страхування товару не здійснювалось. Таким чином, суд вважає, що коли фрахт оплачується продавцем, по суті він оплачується покупцем, оскільки витрати по фрахту звичайно включаються продавцем в загальну ціну товару.

Щодо розбіжності, зазначеної в оскаржуваному рішенні, про коносамент від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882, в якому зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачується в порту прибуття, що суперечить умовам поставки CFR, зазначеним декларантом в гр. 20 МД суд зазначає наступне.

Листом Gateway Global Standard Service GCL International Transportation Logistics Container Services Co. Ltd від 25.11.2021 року, повідомлено, що при видачі коносаменту від 14.11.2021 № GCL/MRD/ODS/212882 була допущена помилка, а саме зазначено про те, що фрахт підлягає оплаті в порту прибуття - «FREIGHT COLLECT». Дані відомості неправильні, оскільки вартість доставки контейнера №SEKU4313223 була оплачена відправником. У зв`язку з викладеним відповідачу надіслано коносамент від 14.11.2021 № GCL/MRD/ODS/212882 із зазначенням вірних відомостей про оплату вартості фрахту (а.с.34-35).

Водночас, відповідно до коносаменту від 14.11.2021 № GCL/MRD/ODS/212882 вказано, що здійснена переплата за фрахт - «FREIGHT PREPAID» (а.с.33).

Вищевказані документи були надані відповідачу листом від 25.11.2021 року за вих. №25-11-2021 на повідомлення митниці про необхідність підтвердження митної вартості (а.с.36).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сумніви митниці щодо достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з поданням декларантом додаткових документів, суд вважає необгрунтованими, оскільки відповідні зауваження відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.

Отже, наявність розбіжностей у коносаменті від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882 та МД щодо умов поставки товару не може свідчити про неправильне визначення позивачем митної вартості товару, оскільки позивачем було здійснено заміну коносаменту, з огляду на допущення помилки в графі «умови оплати фрахту», а саме замість «FREIGHT PREPAID» було вказано «FREIGHT COLLECT».

Стосовно зазначеної в оскаржуваному рішенні розбіжності про те, що надана до митного контролю та оформлення комерційна пропозиція не містить інформації щодо того, кому вона надана, згідно якого зовнішньоекономічного контракту, тобто не може розглядатись як підтвердження вартості товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до комерційної пропозиції від 25.10.2021 контрагентом позивача, «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), сформовано пропозицію щодо поставки товару (фінік сушений) за контрактом №2021-2-TR-I від 25.08.2021 року, продавець «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), виробник «Paya Tejarat Afrouz Aras», покупець ПП «АЛІБІ» у строки жовтень-листопад 2021 року на умовах CFR Одеса, Україна (а.с.28).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд дійшов висновку, що згідно з приписами ч. 2 ст. 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов`язковою складовою при встановленні його митної вартості, а недоліки комерційної пропозиції від 21.06.2016 року не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.

Щодо заявленої в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року розбіжності, що надана довідка Укрпромзовнiшексп №2272 вiд 22.11.2021 має лише висновок експерта, що ціна зазначена в комерційному інвойсі від 04.11.2021 №0831 відповідає цiнi виробника. Експертом не проведений аналіз відповідності ціни товару поточнiй кон`юнктури ринку, не вказані джерела інформація на основі яких зроблені висновки нібито ціна зазначена в інвойсі відповідає цiнi виробника (крім нiбито отриманого від виробника листа, який не є неупередженим джерелом iнформацiї). Тобто вказана довідка не може розглядатись, як підтвердження вартості партії, що розглядається суд дійшов наступного висновку суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки Укрпромзовнiшексп №2272 вiд 22.11.2021, згідно з ціновою інформацією контрагента позивача, «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), а також враховуючи цінову інформацію виробників та постачальників відповідної та подібної продукції, аналіз цін реалізації на внутрішньому ринку України, можна вважати, що рівень ціни на фініки сушені, урожай 2021 року, країна походження Іран, а саме 720,00 дол. США/00 кг, на умовах поставки CFR - Одеса, Україна, що імпортуються згідно із Специфікацією №2s від 29.10.2021 року до контракту №2021-2-TR-І від 25.08.2021 року, відповідає поточній кон`юнктурі ринку. Джерела інформації: цінова інформація компанії «ATLANTIK GIDA TEKSTIL INSAAT NAKLIYAT SANA.YI ve DIS TICARET LTD.STI» (Туреччина), інтернет ресурси. (а.с.37)

Водночас, суд вважає, що експертний висновок, викладений у довідці Укрпромзовнiшексп №2272 вiд 22.11.2021, не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК. Таким чином, експертний висновок має виключно інформаційний характер і зазначена в ньому інформація не може слугувати підставою для витребування додаткових документів.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні №UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року підстави для його прийняття, як розбіжності в документах, які не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, є неспроможними, з огляду на наступне.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача з огляду на розбіжність, що в коносаменті від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачується в порту прибуття, що суперечить умовам поставки CFR, зазначеним декларантом в гр. 20 МД. Однак, вказана розбіжність повністю спростована додатково наданими позивачем документами, а саме: виправленим коносаментом від 14.11.2021 №GCL/MRD/ODS/212882, комерційною пропозицією від 25.10.2021, випискою з бухгалтерської документації №6 від 19.01.2021 та висновком про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертиними організаціями (ціновою довідкою №2272 від 22.11.2021 року).

З огляду на що, суд не бере до уваги доводи відповідача, що надіслані виправлені документи мають аналогічні реквізити з тими, що надані до митного оформлення, оскільки матеріалами справи підтверджується протилежне.

Однак, відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Такі докази не містяться і в матеріалах даної справи №420/26351/21.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2270,00грн.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 2270,00грн.

Що стосується стягнення 10 000,00 грн на правничу допомогу, представником позивача до суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що унеможливлює вирішення цього питання станом на час вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13,139,241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «АЛІБІ» (провулок Онілової, 8/10, м. Одеса, 65011, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631), про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/000167/2 від 27.11.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «АЛІБІ» судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса