Справа № 160/18354/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-
6 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить: - визнати протиправними дії щодо відмови у перезакріпленні номерного знаку ОСОБА_1 НОМЕР_1 за транспортним засобом BMW X6, загальний легковий універсал В, чорного кольору, 2012 року випуску, НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 ; - зобов`язати перезакріпити номерний знак Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області.
Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на наявність у неї права на перезакріплення її номерного знаку НОМЕР_1 за транспортним засобом, що належить іншій особі, але перебуває в неї на відповідальному зберіганні.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що він не має правових підстав для перезакріплення державного номерного знаку НОМЕР_1 за транспортним засобом, що належить іншій фізичній особі - ОСОБА_2 .
Третя особа надала письмові пояснення, яким підтримує позовні вимоги позивача.
Ухвалою суду від 08.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою суду від 13.10.2021 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ).
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу BMW X6, номерний знак НОМЕР_4 , загальний легковий універсал В, чорного кольору, 2012 року випуску, НОМЕР_2 , дата реєстрації 01.07.2020.
При цьому, з наданих відповідачем відомостей з результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 10.11.2021 випливає, що до 01.07.2020 власником указаного транспортного засобу була ОСОБА_1 , але з номерним знаком НОМЕР_1 .
2 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, якою просила перезакріпити її номерний знак НОМЕР_1 за транспортним засобом BMW X6, загальний легковий універсал В, чорного кольору, 2012 року випуску, НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .
До суду надана копія квитанції від 13.05.2021 № 5779352 щодо сплати позивачем 648,00 грн, отримувач РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, призначення платежу «Відпов. зберіг. ном. знак. транс. за соб, знятих з обл. для подальш. закріпл. за інш. транс. засоб. цього ж власн. (за одну добу)».
Листом від 12.07.2020 № 31/4-К-172 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Дніпропетровській області надана відповідь, якою позивача повідомлено, що перезакріплення номерного знаку НОМЕР_1 за транспортними засобами інших власників Порядком від 07.09.1998 № 1388 не передбачено.
Спірні правовідносини виникли щодо наявності законодавчих підстав для перезакріплення номерного знаку позивача за транспортним засобом іншої особи.
Приписами ст. 34 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають встановленим вимогам. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.
Пунктом 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388), у редакції, чинній до 29.12.2020, було передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
Відповідно до п. 42 Порядку № 1388, у редакції, чинній до 20.12.2018, було передбачено, що номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови їх відповідності стандартам перезакріплюються за зверненням власників за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.
При цьому виконуються дії, передбачені пунктами 3.1-3.9, 3.11-3.13, 3.15-3.18 глави 3 цієї Інструкції.
Приписами п. 5.2 Інструкції № 379 установлено, що номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.
За письмовою заявою власника ТЗ (додаток 12) або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.
За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.
Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 16 Порядку № 1388, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.
Згідно з п. 33 Порядку № 1388, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
У разі перереєстрації транспортних засобів без зміни їх власників або на підставі свідоцтва про право на спадщину номерні знаки (за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам) за зверненням власників можуть перезакріплюватися за такими транспортними засобами.
Для проведення перереєстрації транспортних засобів, зазначених в абзаці третьому цього пункту, до сервісних центрів МВС або до центрів надання адміністративних послуг подаються засвідчені підписами сторін акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами.
Пунктом 42 Порядку № 1388, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими придбаними ними транспортними засобами.
Отже, приписами Порядку № 1388, у редакції, чинній до 20.12.2018, було передбачено можливість перезакріплення номерних знаків за зверненням власників за транспортними засобами інших власників. Але, після внесення відповідних змін Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077, з 20.12.2018 Порядком № 1388 не передбачено такої можливості.
Суд зазначає, що Інструкція № 379 прийнята відповідно до Порядку № 1388, але після внесення вказаних змін до п. 42 Порядку № 1388 приписи цієї Інструкції не були приведені у відповідність нормативно-правовому акта вищої юридичної сили.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням того, що на момент виникнення спірних правовідносин (звернення позивача 02.07.2021 з відповідною заявою): - право власності на транспортний засіб BMW X6, загальний легковий універсал В, чорного кольору, 2012 року випуску, НОМЕР_2 було зареєстроване за іншою особою (з 01.07.2020), а не за позивачем; - цей транспортний засіб було зареєстровано (перереєстровано) з іншим номерним знаком - НОМЕР_4 , суд дійшов висновку, що відповідач, з урахуванням приписів нормативно-правового акта вищої юридичної сили, дійшов правильного про відсутність підстав для перезакріплення номерного знаку НОМЕР_1 за транспортним засобом іншого власника.
Отже, права позивача в спірних правовідносинах не були порушені, оскільки відповідачем надана обґрунтована відповідь про відсутність передбачених Порядком № 1388 підстав для перезакріплення номерного знаку позивача за транспортним засобом іншого власника.
При цьому, суд зазначає, що питання перезакріплення номерного знаку НОМЕР_1 за власним транспортним засобом не є спірним у межах цієї справи.
Посилання позивача і третьої особи на правові висновки Верховного Суду, які викладені в постановах від 26.09.2020 у справі № 808/1340/17, від 20.03.2019 у справі № 214/3586/16-а, від 10.09.2019 у справі № 819/854/16 і від 23.07.2020 у справі № П/811/1368/17 суд вважає безпідставними, оскілки правові висновки у вказаних справах були наведені з урахуванням законодавства, чинного до внесення відповідних змін до Порядку № 1388, зокрема з урахуванням п. 42 цього Порядку, у редакції, чинній до 20.12.2018.
На підстав наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 10.01.2022 року.

Суддя А. Ю. Рищенко