Справа № 140/12667/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12667/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинської міської ради Волинської області, Волинської обласної ради про визнання протиправними та скасування протоколу громадських слухань, рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі -позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради Волинської області (далі -відповідач 1, Володимир-Волинська міська рада), Волинської обласної ради (далі -відповідач 2, Волинська обласна рада) про визнання протиправними та скасування результату громадських слухань про повернення місту Володимир-Волинському історичної назви "Володимир", затверджених протоколом від 09.09.2021 року, рішення Володимир -Волинської міської ради № 10/3 від 01.10.2021 "Про підтримку ініціативи щодо повернення місту Володимир-Волинському історичної назви "Володимир", рішення Волинської обласної ради від 20.10.2021 №9/4 "Про перейменування міста Володимир-Волинський".

Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що Володимир -Волинською міською радою при проведенні громадських слухань про повернення місту Володимир-Волинському історичної назви "Володимир" та в подальшому за наслідками їх проведення при прийняті оскаржуваного рішення №10/3 від 01.10.2021 відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства. Зокрема позивач вказує на ту обставину, що громадські слухання було проведено із порушенням вимог Статуту територіальної громади міста Володимир-Волинського, Положення про громадські слухання в місті Володимир-Волинську, а саме: участі всіх бажаючих громадян до їх проведення, обранні голови зборів, належності більше 50% відсотків громадян, які в них приймали участь, до посадових та службових осіб місцевого самоврядування, комунальної власності.

Крім того, позивач звертає увагу на ту обставину, що відповідачем 1 при проведенні громадських слухань та прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано результати референдуму від 29.03.1998 на якому більшість громадян виступила проти перейменування міста, а також порушення вимог Закону України «Про географічні назви» щодо направлення відповідних пропозицій про перейменування міста на експертизу, обґрунтованості зміни назви, тощо.

Позивач стверджує, що оскільки рішення обласної ради від 20.10.2021 №9/4 "Про перейменування міста Володимир-Волинський" ґрунтувалося на результатах громадських слухань, проведених з порушенням вимог закону, та незаконності прийнятого рішення Володимир-Волинської міської ради, то за доктриною «плодів отруйного дерева» воно також є протиправним та підлягає скасуванню. З цих підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач 1 позовні вимоги заперечив та зазначив, що в даному випадку громадські слухання проведені ним у відповідності до норм чинного законодавства, а твердження позивача про допущені порушення не підтверджуються відповідними доказами. Також вказує на те, що посилання позивача на результати проведеного місцевого референдуму з врахуванням змін законодавства та втратою чинності відповідними нормативними актами, які регламентували їх проведення є спірними. Крім того зазначає, що питання перейменування міста є саме компетенцією Верховної ради України. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач 2 у поданому суду відзиві на позов позовні вимоги не визнав та вказав на те, що за своєю суттю рішення ради носить рекомендаційних характер з підтримкою ініціативи міської ради про перейменування міста. Саме до компетенції Верховної ради України належить компетенція про перейменування міст, селищ та сіл. Зазначає, що міською радою та ними при прийнятті оскаржуваних рішень повністю дотримано вимоги законодавства та підстави для їх скасування відсутні. При цьому, звертає увагу на те, що оскаржувані рішення носять рекомендаційний характер та не мають ознак нормативно-правових актів, та ними не є. Також вказує на ту обставину, що при прийнятті рішень не було допущено порушень Закону України «Про географічні назви». Враховуючи зазначене просить в задоволенні позову відмовити.

У поданій суду відповіді на відзив позивач ще раз наголосив на неправомірність проведених громадських слухань та протиправності прийнятих рішень.

Відповідач 1 у запереченні на відповідь на відзив вказав на не обґрунтованість тверджень позивача про порушення ним вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2021 Володимир-Волинською міською радою прийнято рішення №10/3 «Про підтримку ініціативи щодо повернення місту Володимир-Волинському історичної назви «Володимир». Пунктами 1, 2 даного рішення визначено: схвалити відповідну ініціативу та порушити відповідне клопотання перед Волинською обласною радою щодо внесення подання до Верховної Ради про повернення місту Володимир-Волинському історичної назви Володимир (додаток 1, додаток 2).

Додаток 1 до вказаного рішення - це клопотання Володимир -Волинської міської ради повернення місту Володимир-Волинському історичної назви «Володимир». Додаток 2 до рішення - обґрунтування повернення місту Володимир-Волинському історичної назви «Володимир» (т. 2 а.с.126-132).

Волинською обласною радою 20.10.2021 прийнято рішення № 9/4 «Про перейменування міста «Володимир-Волинський». Пунктами 1, 2 даного рішення визначено: підтримати ініціативу щодо повернення місту Володимир-Волинському історичної назви «Володимир» та затвердити подання до Верховної ради України щодо даного питання (т.2 а.с.168).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд керується такими нормативно-правовими актами.

Процедура встановлення назв, перейменування адміністративно-територіальних одиниць в Україні регламентується Конституцією України, Законом України «Про географічні назви», Положенням про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 12.03.1981.

Пунктом 29 статті 85 Конституції України визначено, що до повноважень Верховної Ради України належить утворення і ліквідація районів, встановлення і зміна меж районів і міст, віднесення населених пунктів до категорії міст, найменування і перейменування населених пунктів і районів.

Преамбулою Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 13 вказаного Закону визначено, що територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 2-4 статті 13 Закону громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування. Порядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади

Пунктом 41 статті 26 даного Закону визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

За змістом статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Як вбачається із частини 10 статті 59 вказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Преамбулою Закону України «Про географічні назви» встановлено, що цей Закон визначає правові основи регулювання відносин та діяльності, пов`язаних із встановленням назв географічних об`єктів, а також унормуванням, обліком, реєстрацією, використанням та збереженням географічних назв.

Встановлення назв географічних об`єктів, а також їх унормування, облік, реєстрація, використання та збереження має важливе значення для вирішення завдань національної безпеки, розвитку економіки, науки і освіти, державного будівництва, міжнародного співробітництва, а також у повсякденному житті громадян.

За змістом статті 1 вказаного Закону географічні об`єкти - цілісні і відносно стабільні утворення Землі природного або антропогенного походження, що існують або існували в минулому і характеризуються певним місцеположенням: орографічні - материки, гори, хребти, скелі, ущелини, льодовики, рівнини, низовини, яри, балки, острови, коси, вулкани, печери тощо; гідрографічні - океани, моря, затоки, протоки, лимани, озера, болота, водосховища, річки, канали тощо; адміністративно-територіальні - держави, автономні території, області, райони, міста, селища, села тощо; соціально-економічні - залізничні станції, роз`їзди, порти, пристані, аеропорти тощо; природно-заповідні - природні парки, заповідники, заказники, заповідні урочища та інші подібні об`єкти.

Частинами 1-3 статті 5 даного Закону визначено, що встановлення географічних назв включає виявлення існуючих або відомих у минулому історичних географічних назв, найменування та перейменування географічних об`єктів.

Географічні назви виявляються документами відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також картографічними, статистичними, архівними, енциклопедичними, довідковими та історичними джерелами.

Виявлення географічних назв, не зафіксованих у документах чи історичних джерелах, здійснюється шляхом опитування, у тому числі за допомогою засобів масової інформації, населення, яке проживає на даній території, краєзнавців, географів, істориків та інших фахівців, під час картографування території або проведення топонімічних досліджень.

Відповідно до абзацу 2 статті 7 Закону України «Про географічні назви» найменування та перейменування географічних об`єктів у межах визначених законом повноважень та відповідно до вимог цього Закону здійснюють: Верховна Рада України - щодо найменування та перейменування одиниць адміністративно-територіального устрою України (шляхом внесення змін до Конституції України, населених пунктів і районів, а також географічних об`єктів, створених за рішеннями Верховної Ради України.

Частиною 6 статті 8 даного Закону визначено, що пропозиції та рішення органів державної влади щодо найменування або перейменування географічних об`єктів направляються на відповідну експертизу до спеціально уповноваженого органу з географічних назв у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням сесії Володимир -Волинської міської ради від 07.09.20218 № 28/30 затверджено Статут територіальної громади міста Володимира-Волинського та зареєстровано Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області рішення від 25 лютого 2019 року №б/н свідоцтво №6 (далі - Статут).

Додатком та невід`ємною частиною Статуту територіальної громади міста Володимир -Волинського є Положення про громадські слухання в м. Володимирі-Волинському (далі -Положення). Це Положення встановлює порядок ініціювання, підготовки та проведення громадських слухань.

Пунктом 7 статті 15 Статуту визначено, що територіальна громада є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, які здійснюються нею як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 22 Статуту територіальна громада міста Володимира-Волинського має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами Володимир-Волинської міської ради, службовими особами її виконавчих органів, міським головою, іншими посадовими особами місцевого самоврядування міста Володимира-Волинського, під час яких члени громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Регулювання усіх процедурних питань реалізації права членів територіальної громади на проведення громадських слухань, а також затвердження зразків документів, необхідних для реалізації права на проведення громадських слухань, визначається Положенням про громадські слухання у місті Володимирі-Волинському (Додаток 2 до цього Статуту).

Вказані положення закріплено статтею 1 Положення.

Пунктом 1 статті 14 Положення визначено, що кожен може взяти участь у громадських слуханнях. Члени громади приходять на слухання вільно, відповідно до оголошення про громадські слухання. Якщо приміщення у якому призначено проведення слухань, не може вмістити всіх бажаючих членів громади, голова зобов`язаний призначити додаткові слухання, в порядку передбаченому цим Положенням.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 17 Положення розпочинає громадські слухання голова (або уповноважена особа) організаційного комітету, а якщо він не створювався -уповноважена особа ініціатора громадських слухань. Головуючим на зборах не можуть бути обрані депутати ради, посадові та службові особи місцевого самоврядування, працівники комунальних підприємств, установ, організацій.

Згідно з пунктом 1 статті 26 Положення громадські слухання визнаються такими, що не відбулися, в таких випадках: оголошення про проведення громадських слухань поширене з порушенням вимог зазначених ст.12 цього Положення; кількість посадових чи службових осіб органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів, комунальних підприємств, установ, організацій або юридичних осіб діяльність яких є предметом громадських слухань, перевищує 50% учасників слухань, які мають право голосу; вчинення інших дій чи бездіяльності, які призвели до грубого порушення прав членів громади, передбачених цим Положенням.

Пунктом 2 ст.26 даного Положення визначено, що рішення про визнання слухань такими, що не відбулися, може приймати міський голова, міська рада або суд за скаргою (позовом) ініціатора, учасників громадських слухань або зацікавлених членів громади.

Проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду справи докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, враховуючи наступне.

Щодо визнання протиправним та скасування результатів проведення громадських слухань від 09.09.2021, то суд зазначає наступне.

Нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегульовано повноваження органів місцевого самоврядування щодо ініціювання проведення громадських слухань в межах територіальної громади та внесення пропозицій щодо перейменування адміністративно -територіальних одиниць.

Крім того, у м. Володимир-Волинському питання проведення громадських слухань були врегульовано Статутом та Положенням.

04.04.2021 Володимир -Волинською міською радою прийнято рішення № 7/32 «Про перейменування міста Володимир-Волинського». Пунктами 1-3 вказаного рішення було вирішено розпочати процедуру перейменування міста Володимир-Волинського Волинської області, створити робочу групу з питань перейменування міста та провести громадські слухання щодо даного питання (т.2 а.с.124-125).

25.08.2021 міським головою Володимир-Волинського прийнято розпорядження №246р від 25.08.2021 «Про проведення громадських слухань щодо повернення місту Володимиру-Волинському історичної назви «Володимир». Пунктом 2 визначено провести громадські слухання 09.09.2021 о 17:30 год. у культурно мистецькому центрі за адресою: м. Володимир -Волинський вул. Князя Василька, 4 (т.2 а.с.133-134).

Оголошення про проведення громадських слухань були розміщені на офіційному сайті міської ради та засобах масової інформації (т.2 а.с.155, 158, 159).

Вказані рішення та дії відповідача 1 по призначенню та проведенню громадських слухань повністю узгоджуються із вище вказаними нормативними актами та цілком їм відповідають.

Тобто, місцеві жителі були обізнані про проведення громадських слухань та по якому питанню вони проводяться. На момент їх проведення будь-яких пропозицій з приводу питань про перейменування міста та пропозицій від громадськості міста не надходило.

За наслідками проведених громадських слухань було затверджено протокол.

Пунктом 26 Положення визначено за яких підстав громадські слухання можуть бути визнанні недійсними, а саме в таких випадках: оголошення про проведення громадських слухань поширене з порушенням вимог зазначених статтею 12 цього Положення; кількість посадових чи службових осіб органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів, комунальних підприємств, установ, організацій або юридичних осіб діяльність яких є предметом громадських слухань, перевищує 50% учасників слухань, які мають право голосу; вчинення інших дій чи бездіяльності, які призвели до грубого порушення прав членів громади, передбачених цим Положенням.

При цьому вказаний перелік є вичерпним.

Оголошення про проведення громадських слухань було опубліковано у відповідності до встановлених норм.

На думку суду не знайшло свого підтвердження посилання позивача на те, що під час проведення громадських слухань було порушено вимоги щодо участі в громадських слуханнях більше 50% працівників органів місцевого самоврядування.

Вказаний підрахунок зроблено позивачем самостійно, без посилання на відповідні підтверджуючі докази.

За офіційними даними, озвучених на сесії міської ради 01.10.2021, кількість таких працівників в громадських слуханнях становила 43%.

Тобто, ОСОБА_1 на власний розсуд, отримавши списки учасників громадських слухань відносив працівників без аналізу установчих документів конкретного підприємств, установи та організації, де працює той чи інший працівник, що приймав участь у зборах.

З приводу посилань позивача на порушення вимог статті 14 Положення, то суд вказує наступне.

Як вбачається із протоколу громадських слухань від 09.09.2021 на адресу головуючого на зборах, не надходило будь-яких пропозицій чи інформації про необхідність проведення додаткових громадських слухань, оскільки приміщення, в яких вони проводились не могло вмістити всіх бажаючих.

Суд звертає увагу на те, що і від позивача такої пропозиції на момент проведення слухань також не надходило.

Головуючим на громадських слуханнях було обрано Поліщука І., який є директором педагогічного коледжу ім. А.Ю. Кримського.

Пунктом 1.5. Статуту Коледжу визначено, що його засновано на майні, що є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Волинської області і передане закладу на правах оперативного управління. Власником майна є Волинська обласна рада (далі -Засновник).

Функції управління галузевою діяльністю Коледжу здійснює структурний підрозділ у сфері освіти і науки облдержадміністрації (далі - управління).

Згідно з пунктом 1.8 даного статуту коледж є юридичною особою публічного права, яка як суб`єкт господарювання діє у статусі бюджетної установи.

Відповідно до пункту 4.1 Статуту управління Коледжем у межах повноважень, визначених чинним законодавством України та Статутом, здійснюють: 1) Волинська обласна рада - Засновник; 2) орган управління у сфері освіти і науки Волинської обласної державної адміністрації; 3) Наглядова рада; 4) Загальні збори трудового колективу Коледжу; 5) Педагогічна рада Коледжу; 6) директор Коледжу; 7) органи студентського самоврядування.

Частина 2 Статті 17 Положення встановлює хто не може бути головуючим під час громадських слухань. Це, зокрема, працівники місцевого самоврядування та підприємств, установ та організацій до них дотичних.

Як вбачається із Статуту Володимир -Волинського педагогічного фахового коледжу ім. А.Ю. Кримського він не відноситься до органів місцевого самоврядування Володимир-Волинської міської ради та є його комунальним підприємством, та відповідач 1 взагалі не є дотичним до його створення та управління.

Таким власником є Волинська обласна рада. Відтак обрання головуючим на громадських слуханням директора коледжу не є порушенням частини 2 статті 17 Положення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що громадські слухання від 09.09.2021, які є предметом спірних правовідносин були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, а підстави, визначені зокрема і пунктом 26 Положення для визнання їх недійсними є відсутніми.

Що стосується законності оспорюваних рішень відповідача 1 та відповідача 2, то суд зазначає наступне.

Абзацом 3 частини 11 статті 5 Закону України «Про географічні назви» визначено, що перейменування географічних об`єктів здійснюється у випадку: необхідності повернення окремим географічним об`єктам їхніх історичних назв.

Відповідно до норм Конституції України саме до компетенції Верховної Ради України відносяться повноваження щодо перейменування міст.

За змістом Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативних актів до повноважень міської, обласної ради віднесено повноваження на внесення пропозиції щодо перейменування тієї чи іншої адміністративно-територіальної одиниці.

Як вбачається із протоколу громадських слухань, на них розглядалось питання щодо необхідності перейменування міста Володимир-Волинського та підготовлено відповідні документи про це.

Відповідні довідкові матеріали, лист Інституту історії України Національної академії наук України від 04.03.2020. Історичні довідки про доцільність перейменування міста були направлені разом із рішенням міської ради на адресу Волинської обласної ради та нею при прийнятті відповідного рішення були враховані.

При цьому суд наголошує, що вимоги даної норми Закону та відповідні документи мають вирішальне значення та повинні враховуватись при прийнятті рішення про перейменування міста Верховною Радою України, а не міськими радами, що вирішують питання про підтримку пропозицій про перейменування міста.

У даному випадку таке значення для міської ради мають результати громадських слухань проведених по цьому та іншому питанню. За підсумками проведених громадських слухань від 09.09.2021 про перейменування міста Володимир-Волинського відповідна ініціатива була підтримана.

Не можуть бути взяті до уваги судом твердження позивача про порушення відповідачем 1 норм частини 6 статті 8 Закону України «Про географічні назви», якою встановлено обов`язок направлення відповідних пропозицій про перейменування міст на відповідну експертизу до спеціально уповноваженого органу.

По-перше, за змістом вказаної норми її застосування є можливим лише для органу, який вирішує безпосередньо питання перейменування міста - а саме Верховної Ради України, а не на стадії прийняття таких пропозицій. Внесення пропозицій є лише проміжним етапом процедури перейменування міста.

По-друге, частина 7 даної статті визначає, що порядок найменування та перейменування географічних об`єктів, що складають систему адміністративно-територіального устрою України, визначається окремим законом. На даний час окремого закону, який визначає вказану процедуру не прийнято.

Також на думку суду є не обґрунтованими твердження позивача про неврахуванням відповідачем 1 при прийняті спірного рішення результатів місцевого референдуму від 29.03.1998, на якому більшість громадян міста проголосували проти перейменування міста, виходячи з наступного.

Після проведення вказаного референдуму пройшло більш ніж 20 років. За результатами проведеного референдуму будь-яких рішень з приводу перейменування міста не приймалося.

Закон України «Про всеукраїнський та місцевий референдум» втратив чинність в 2012 році та порядок прийняття рішень про перейменування міст було змінено.

Тому враховуючи зазначене результати його проведення не можуть та не повинні враховуватись при прийнятті пропозицій про перейменуванню міста.

Як вже зазначалося вище, одним із таких критеріїв на даний час, є результати проведених громадських слухань.

На думку суду, оспорювані рішення відповідачів 1,2 прийнято у повній відповідності до Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про географічні назви», Статуту та Положення та є правомірними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність проведених громадських слухань від 09.09.2021 та його результатів за результатами їх проведення, затверджених відповідним протоколом та рішення Володимир -Волинської міської ради № 10/3 від 01.10.2021 "Про підтримку ініціативи щодо повернення місту Володимир-Волинському історичної назви "Володимир", рішення Волинської обласної ради від 20.10.2021 №9/4 "Про перейменування міста Володимир-Волинський".

Також в контексті спірних правовідносин суд звертає увагу на ту обставину, що Верховна Рада України 15.12.2021 прийняла Постанову № 1959-IX «Про перейменування міста Володимир-Волинського».

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Всі інші аргументи наведені позивачем у своїй позовній заяві, відповіді на відзив не спростовують висновків суду, зроблених в даному судовому засіданні та не потребують дачі відповіді судом на кожне з них.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Володимир-Волинської міської ради Волинської області, Волинської обласної ради про визнання протиправними та скасування протоколу громадських слухань, рішень відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк