Справа № 120/8624/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

28 березня 2022 р. Справа №120/8624/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Вінницькій області філії, як відокремлений підрозділ ДПС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 17.03.2021 за №-0228 на суму 76627,04 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення - рішення позивач вважає протиправним, так як на сьогодні саме Фермерське господарство «АГРО 2», а не фізична особа ОСОБА_1 , використовує на умовах оренди земельні ділянки, що надані фізичній особі ОСОБА_1 , який є засновником та учасником Фермерського господарство «АГРО 2», з цільовим призначенням для цих земельних ділянок: «для ведення фермерського господарства», а тому саме Фермерського господарство «АГРО 2» здійснює права Орендаря за договором оренди. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до філії (інший відокремлений підрозділ) Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, залишено без руху. 06.09.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 20.09.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, судове засідання.

24.12.2021 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та обставинами, викладеними у позовній заяві. По суті спірних правовідносин повідомив, що між ОСОБА_1 «Орендарем» та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області - «Орендодавцем» було укладено договір оренди землі від 05.03.2012, з наступною додатковою угодою №188 від 22.05.2017, дата державної реєстрації 31.05.2017, термін дії - до 26.03.2024 з правом пролонгації, площа земельної ділянки 47,4812 га, на 2021 рік 957838 грн, розмір орендної тати 8% від НГО, цільове призначення - для ведення фермерського господарства. На підставі вищезазначеного ГУ ДПС у Вінницькій області проведено нарахування ОСОБА_1 грошового зобов`язання з орендної плати за землю та прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.03,2021 за №-0228 про сплату орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 76627,04 грн. Площа земельної ділянки 47,4812 га на території Василівської сільської ради (за межами населеного пункту) кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0276 НГО (нормативно - грошова оцінка землі станом на 01.01.2021 року) *8%= 957838 * 8%=76627,04 грн.

Податкове повідомлення рішення по орендній платі громадянину ОСОБА_1 вручено рекомендованим листом 11.05.2021. У цьому контексті відповідач вказав, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, тому позивач, що уклав договір оренди на земельні ділянки, в яких визначено цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, повинен сплачувати орендну плату за вказану земельну ділянку. Фермерське господарство «АГРО 2» не є стороною договору оренди землі, тому не є платником орендної плати. Ані ЗУ «Про фермерське господарство», ані іншими нормативно-правовими актами не передбачено автоматичного виникнення у фермерського господарства права володіння та використання земельними ділянками, які набуваються його членами. Тому перехід від члена фермерського господарства до такого господарства, як юридичної особи права володіння та/або користування земельною ділянкою має відбуватись в загальному порядку та на загальних підставах, передбачених чинним законодавством України. З огляду на вказане, відповідач оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

05.03.2012 між позивачем та Іллінецькою районною державною адміністрацією в особі голови райдержадміністрації Ящука Володимира Миколайовича укладено договір оренди землі, згідно яким позивачеві передавалась в оренду земельна ділянка загальною площею 47,4812 га ріллі, кадастровий номер :02:000:0276. Договір оренди землі укладено строком на 5 років.

28.08.2012 Рішенням №1 позивачем на орендованих земельних ділянках створено та зареєстровано Фермерське господарство "Агро 2" (), номер реєстраційного запису 0000703.

Відповідно до додаткової угоди №188 від 22.05.2017 до договору оренди землі від 05.03.2012 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області в особі начальника Козака Ю.В. (Орендодавець) та ОСОБА_1 змінено умови договору.

17.03.2021 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №-0228, яким позивачеві визначено податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 76627,04 грн.

12.05.2021 позивач не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням звернувся зі скаргою до ДПС України. ДПС України за наслідками розгляду вказаної скарги рішенням від 01.07.2021 за №5180/С/99-00-06-01-04-09 про результати розгляду скарги залишила без змін спірне податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, які викладені у постанові від 18.06.2021 по справі №400/1730/19, адміністративне провадження №К/9901/12158/20 - колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду формує такий висновок щодо застосування норм підпунктів 288.1, 288.2 статті 288 ПК, статей 125, 126 Земельного кодексу України, частини другої статті 16, частин першої, другої статті 21 Закону України «Про оренду землі», статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» у правовідносинах з орендної плати за землі державної та комунальної власності, які були надані фізичній особі для створення фермерського господарства: податковий обов`язок щодо сплати орендної плати у таких правовідносинах лежить на орендарі земельної ділянки, який визначений в договорі оренди земельної ділянки і право користування земельною ділянкою якого зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Податковий обов`язок щодо сплати орендної плати за землі державної та комунальної власності виникає у фермерського господарства, для створення якого фізичній особі була надана земельна ділянка, після переходу до нього прав орендаря в установленому законом порядку.

Але при цьому, суд додатково звертає увагу на те, що спірне податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем згідно з п.п.54.3.3 п.54.3. ст.54 ПК України та відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України.

П.п.54.3.3 п.54.3. ст.54 ПК України, у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до вимог п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що п.п.14.1.136. п.14.1. ст.14 ПК України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

П.п.14.1.147. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Правовідносини щодо регулювання питань плати за землю визначені у ст.269 - 289 ПК України.

У відповідності до вимог ст.270, 271 ПК України: об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності; базою оподаткування є, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Ст.286 ПК України визначений порядок обчислення плати за землю, згідно якого підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Ст.288 ПК України врегульовані правовідносини стосовно саме орендної плати, згідно якої: підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно п.288.7. ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Системний аналіз наведених норм доводить, що орендна плата є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою та є формою справляння плати за землю. Законодавець у ПК України чітко відрізняє поняття, порядок обчислення, сплати земельного податку та окремо орендної плати.

Так стосовно земельного податку законодавцем визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру; об`єкти оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; база оподаткування - нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Стосовно орендної плати законодавцем передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; об`єкт оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду; розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди.

У відповідності до вимог договору оренди та додаткової угоди орендна плата вноситься до місцевого бюджету рівними частками за податковий період, що дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, згідно договору: податковий період - календарний місяць; порядок обчислення - з урахуванням індексації, цільового призначення земельної ділянки, за затвердженими КМУ формами; строк сплати - щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Але при цьому, як вже зазначалось, ПК України містить положення п.288.7. ст.288, згідно яких податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

За таких обставин, положення п.1,3,4 певною мірою не узгоджуються з п.7 ст.288 ПК України щодо порядку обчислення та сплати орендної плати та суперечать одні іншій.

Відповідно до вимог ст. 285 - 287 ПК України: податковий період - календарний рік; порядок обчислення - підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, відповідні органи щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця та за запитом відповідного контролюючого органу подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю у визначеному порядку; платники (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за визначеною формою; нарахування фізичним особам проводиться контролюючими органами, які надсилають платнику до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за відповідною формою; строк сплати - податкове зобов`язання, визначене у податковій декларації, сплачується рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця; податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п.56.21. ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

З огляду на викладене, у даному випадку, застосуванню підлягають положення п. п.1,3,4 ст.288 ПК України, які, крім цього, є спеціальними нормами, що регулюють питання визначення податкового періоду, порядку обчислення орендної плати та строку її сплати.

За таких обставин, під час прийняття спірного податкового повідомлення - рішення відповідач керувався правовими нормами, які не підлягають до застосування по спірних правовідносин, зокрема, позивачеві визначений платіж - орендна плата з фізичних осіб, але згідно положень ПК України, які регулюють справляння саме земельного податку.

Як вже зазначалось, порядок справляння земельного податку суттєво відрізняється від оплати орендної плати.

Так, спірним рішенням позивачеві нарахована орендна плата за податковий період - календарний рік. І воно підлягає сплаті позивачем протягом 60 днів з дня його вручення. При цьому орендна плата, згідно договору оренди, повинна сплачуватися щомісячно.

У відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.2 ст.2 КАС України визначені критерії, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень та на відповідність яких перевіряє їх суд під час розгляду адміністративної справи. Серед таких критеріїв є, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд зазначає, що спірне рішення не відповідає критерію на підставі, що визначена законами України, оскільки прийнято на підставі правової норми щодо справляння земельного податку, а не орендної плати.

Крім цього, завданням адміністративного судочинства є вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції №0.0..1 від 27.07.2021 позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 908,00 грн. Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення головного управління ДПС у Вінницькій області форми «Ф» від 17.03.2021 за №102015 - 2409-0228.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань філії (іншого відокремленого підрозділу) головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС (код ЄДРПОУ ВП-44069150, 21028, Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, 7)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: