Справа № 380/16570/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 11 серпня 2021 року пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом переведення з пенсії за вислугу років, призначеної йому відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11 серпня 2021 року, перевівши його з пенсії за вислугу років, призначеної йому відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ;

- судовий збір покласти на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на дату звільнення зі служби в податковій міліції його страховий стаж становив 27 років 09 місяців 05 днів, з яких 19 років 02 місяці 16 днів складав стаж служби в податковій міліції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07.07.2017 до 21.06.2018 для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення/перерахунку такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 до 21.06.2018, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, внісши відповідні зміни в наказ від 23 січня 2019 року № 42-о.

Позивач вказує, що зазначене рішення суду Головне управління ДФС у Львівській області виконало, надіславши до Головного управління Пенсійного фонду України пакет документів, необхідний для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Ураховуючи надіслані Головним управлінням ДФС у Львівській області документи, позивач звернувся до відповідача із заявою від 11 серпня 2021 року про переведення (призначення) його з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 цього ж Закону та про перерахунок призначеної пенсії, однак отримав відмову, яка мотивована тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.

Таку відмову відповідача позивач уважає протиправною, оскільки на підставі його заяви від 11 серпня 2021 року та отриманих від Головного управління ДФС у Львівській області документів, необхідних для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у відповідача виник обов`язок перевести позивача з пенсії за вислугу, призначеної йому відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 цього Закону.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що на час звільнення зі служби позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років на загальних підставах відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому йому було призначено пенсію відповідно до пункту «б» статті 12 цього ж Закону. Зарахування вислуги років у пільговому обчисленні для призначення пенсії за вислугу років зазначена стаття не передбачає. Позивач не мав на час звільнення зі служби необхідної календарної вислуги років, а саме 24 календарних років і більше. Документи для призначення пенсії та призначену пенсію позивач не оскаржував. Тому права позивача щодо пенсійного забезпечення не були порушені. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не визначає, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах, тим паче при наявності пільгового стажу. Відповідач зауважує, що правова позиція щодо відсутності підстав для призначення пенсії за вислугу років, обчисленої на пільгових умовах, викладена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 750/10827/16-а. Більше того, для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено. Крім того, відповідач наголошує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 не зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до вчинення будь-яких дій та не встановлює преюдиції для нього.

У зв`язку з наведеним у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 29 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 29 жовтня 2018 року Державною фіскальною службою України, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Наказом Головного управління ДФС у Львівській області № 42-о від 23 січня 2019 року «По особовому складу» позивача звільнено з податкової міліції у відставку. Згідно цього наказу вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить: 19 років 02 місяці 16 днів, страховий стаж становить: 08 років 09 місяців 05 днів; загальний страховий стаж становить: 27 років 09 місяців 05 днів. Вислуга років на пільгових умовах становить: 02 роки 10 місяців 12 днів.

З 24 січня 2019 року позивачу призначена пенсія за вислугу років (вислуга років 27 (календ. 19)) у розмірі 52% грошового забезпечення відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується протоколом за пенсійною справою (ДПА) від 24 січня 2019 року ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07.07.2017 до 21.06.2018 для призначення/перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення/перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення/перерахунку такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 07.07.2017 до 21.06.2018, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, внісши відповідні зміни в наказ від 23 січня 2019 року № 42-о.

На виконання зазначеного рішення суду Головне управління ДФС у Львівській області:

- своїм наказом від 10 серпня 2021 року № 116-о «Про зарахування до календарної вислуги років періоду служби на пільгових умовах» зарахувало для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07 липня 2017 року до 21 червня 2018 року; внесло зміни у наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 23 січня 2019 року № 42-о «По особовому складу в частині: календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на день звільнення (23.01.2019) становить 24 роки 05 місяців 28 днів;

- склало Подання про призначення пенсії від 10 серпня 2021 року № 14, яким представлено до призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Згідно цього Подання календарна вислуга років позивача станом на 23 січня 2019 року для призначення пенсії складає 24 роки 05 місяців 28 днів;

- склало Розрахунок вислуги років на пенсію підполковника податкової міліції ОСОБА_1 відповідно до якого календарна вислуга років для призначення пенсії позивачу становить 24 роки 05 місяців 28 днів.

Згідно листа Головного управління ДФС у Львівській області від 10 серпня 2021 року № 735/8/13-97-07 «Про скерування матеріалів для перерахунку пенсії» на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 матеріали для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , звільненому з податкової міліції Головного управління ДФС у Львівській області 23 січня 2019 року, скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

11 серпня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив:

- здійснити перерахунок його пенсії, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01 січня 2021 року з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення № 209 від 10 серпня 2021 року, виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області;

- перевести (призначити) його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 цього Закону з урахуванням рішення суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21;

- обрахунок розміру призначеної пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснити з дати подання цієї заяви з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення № 209 від 10 серпня 2021 року, виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області, та судового рішення від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21.

Листом від 09 вересня 2021 року № 12744-11776/К-52/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 11 серпня 2021 року про те, що: «[…] Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі № 380/9142/21 жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено. З врахуванням викладеного, підстави для проведення Вам перерахунку пенсії згідно з одержаною довідкою від 10.08.2021 про розмір грошового забезпечення, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби України відсутні […]».

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення йому з 11 серпня 2021 року пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону цього Закону, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу з 11 серпня 2021 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 цього Закону.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на службі в податковій міліції, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, наданням передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За змістом пункту «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок № 393).

Відповідно до абзацу восьмого підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Також за змістом статті 8 Закону України від 20 травня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 Головне управління ДФС у Львівській області:

- своїм наказом від 10 серпня 2021 року № 116-о «Про зарахування до календарної вислуги років періоду служби на пільгових умовах» зарахувало для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 07 липня 2017 року до 21 червня 2018 року; внесло зміни у наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 23 січня 2019 року № 42-о «По особовому складу в частині: календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на день звільнення (23.01.2019) становить 24 роки 05 місяців 28 днів;

- склало Подання про призначення пенсії від 10 серпня 2021 року № 14, яким представлено до призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Згідно цього Подання календарна вислуга років позивача станом на 23 січня 2019 року для призначення пенсії складає 24 роки 05 місяців 28 днів;

- склало Розрахунок вислуги років на пенсію підполковника податкової міліції ОСОБА_1 відповідно до якого календарна вислуга років для призначення пенсії позивачу становить 24 роки 05 місяців 28 днів.

Згідно листа Головного управління ДФС у Львівській області від 10 серпня 2021 року № 735/8/13-97-07 «Про скерування матеріалів для перерахунку пенсії» на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 матеріали для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , звільненому з податкової міліції Головного управління ДФС у Львівській області 23 січня 2019 року, скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Таким чином, згідно скерованих Головним управлінням ДФС у Львівській області до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів календарна вислуга років позивача станом на день його звільнення зі служби в податковій поліції 23 січня 2019 року для призначення пенсії складає 24 роки 05 місяців 28 днів, що є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Втім, зазначені документи та заяву позивача від 11 серпня 2021 року відповідач до уваги не взяв та фактично оминув вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на їх підставі, зазначивши у своєму листі від 09 вересня 2021 року № 12744-11776/К-52/8-1300/21 лише про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/9142/21 жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу згідно з одержаною довідкою від 10 серпня 2021 року про розмір грошового забезпечення, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби України відсутні.

Жодних обґрунтувань щодо того, з яких же підстав пенсія за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ не підлягає призначенню позивачу згідно поданих Головним управлінням ДФС у Львівській області документів та заяви позивача від 11 серпня 2021 року лист відповідача від 09 вересня 2021 року № 12744-11776/К-52/8-1300/21 не містить.

Натомість вже у відзиві на позовну заяву відповідач як на підставу для не призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ згідно поданих Головним управлінням ДФС у Львівській області документів та заяви позивача від 11 серпня 2021 року покликається на відсутність у позивача станом на час звільнення зі служби в податковій міліції 23 січня 2019 року необхідної календарної вислуги років, а саме 24 календарних років і більше, а також, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено.

Оцінюючи такі доводи відповідача, суд зазначає наступне.

Дійсно, свого часу Верховний Суд у своїх постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 360/1432/19 та інших сформував правову позицію про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Указана позиція в подальшому була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

Зокрема, за наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд зробив наступні правові висновки:

« 1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393».

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосовуючи зазначені правові висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, суд наголошує на наступному.

Закон № 2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом № 2262-XII календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII.

Більше того, як вже зазначив суд вище згідно скерованих Головним управлінням ДФС у Львівській області до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів календарна вислуга років позивача станом на день його звільнення зі служби в податковій поліції 23 січня 2019 року для призначення пенсії складає 24 роки 05 місяців 28 днів, що є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на це твердження відповідача про відсутність у позивача необхідної календарної вислуги років станом на час звільнення зі служби в податковій міліції 23 січня 2019 року, а також, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено, не ґрунтуються на законодавстві та фактичних обставинах справи, тому суд їх відхиляє.

Інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сторони у справі не навели.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач був звільнений зі служби в податкової міліції 23 січня 2019 року та на момент його звільнення календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років становить 24 роки 05 місяців 28 днів, що підтверджується наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 10 серпня 2021 року № 116-о, Розрахунком вислуги років на пенсію ОСОБА_1 , а також Поданням про призначення пенсії від 10 серпня 2021 року № 14, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Тож з метою ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно вислуги, яка становить 24 роки 05 місяців 28 днів, шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо дати, з якої позивачу належить призначити пенсію відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, суд враховує наступне.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

В той же час частиною 1 статті 50 Закону № 2262-ХІІ унормовано загальне правило, за яким пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «б» статті 12 цього Закону призначаються з наступного дня після звільнення зі служби.

Як свідчать матеріали справи пенсія позивачу за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ призначена з наступного дня після його звільнення зі служби, тобто з 24 січня 2019 року.

Разом із тим із заявою до відповідача про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ позивач звернувся 11 серпня 2021 року.

За таких обставин та, враховуючи те, що в межах предмету цього спору позивач не оскаржує первинне призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а спірним питанням є саме умови призначення пенсії за вислугу років, про зміну яких позивач, виходячи із заявочного принципу звернувся до органу Пенсійного фонду лише 11 серпня 2021 року, тому суд доходить висновку, що саме з цієї дати належить зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Тому позовну вимогу у цій частині також належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини 1 статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача належить стягнути 908,00 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 11 серпня 2021 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно вислуги, яка становить 24 роки 05 місяців 28 днів, шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. М. Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 908,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25 березня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.