Справа № 460/635/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2022 року Р і в н е№ 460/635/22

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог що стосуються визнання протиправною бездіяльність та нарахування і виплати спірної грошової допомоги за період з 01 грудня 2020 року по 07 липня 2021 року та доказів поважності причин його пропуску.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви не додано документа про сплату судового збору, однак, зазначено, що останній звільнений від сплати судового збору відповідно до положень п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". З огляду на наведене, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Предметом спору є нарахування та виплата позивачу щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За змістом частини третьої статті 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як вже зазначалося вище, у позовній заяві позивач зазначає, що має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

На підтвердження вказаних обставин долучає посвідчення дружини померлого громадянина із числа (ліквідаторів, потерпілих) категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, № НОМЕР_1 , видане Рівненською облдержадміністрацією 01 січня 2012 року.

Суд зауважує, що означене посвідчення в розумінні положень статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не підтверджує статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а лише право особи на пільги, визначені виключно пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 частини першої статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, позивач не долучає до позовної заяви доказів на підтвердження обставин щодо наявності у неї статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині віднесення позивача до осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії жодним чином не обґрунтовані та не підтвердженні.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ст.4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року установлено в розмірі 2481 гривня.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 14.03.2017 у справі №21-3944а16, відповідно до яких вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Зі змісту даного позову слідує, що він містить вимогу немайнового характеру, за яку позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Всупереч цьому, позивачем не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору.

Натомість, як вже зазначалося вище по тексту ухвали, у позовній заяві позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на підтвердження чого додано копію посвідчення дружини померлого громадянина із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, № НОМЕР_1 , яке видане Рівненською облдержадміністрацією 01 січня 2012 року.

Відповідно до цього посвідчення позивач має право на пільги і компенсації, передбачені ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (пункти 5,7,8,11,12,20,23,27).

Однак, суд зауважує, що зазначені норми ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачають пільги щодо сплати судового збору.

Разом з тим, п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, правові підстави вважати, що позивач звільнений від сплати судового збору у суду відсутні.

За наведених обставин, суд вважає, що недоліки позовної заяви позивачем в повному обсязі не усунені.

З урахуванням вказаного вище, позивачу слід подати до суду документ про сплату судового збору у сумі 992,40грн або документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне продовжити останньому строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись статтями 121, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року в адміністративній справі № 460/635/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - продовжити на 10 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О. Комшелюк