Справа № 600/4416/21-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/4416/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

28 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ГУ ПФУ в Чернівецькій області) в якому просив:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо зменшення позивачу відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 88 відсотків до 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та щодо невиплати заборгованості при виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, яка утворилася за період з 19.02.2020 року по 31.01.2021 року включно в сумі 68887,62 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області №39 від 02.03.2020 року в розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює па відповідній посаді, починаючи з 19 лютого 2020 року;

- виплатити однією виплатою (одноразово) заборгованість по виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, яка утворилася за період з 19.02.2020 року по 01.09.2021 року включно в сумі 839454,72 грн;

- зобов`язати виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області №39 від 02.03.2020 року, починаючи з 01 лютого 2021 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 виходячи з розміру 50 %, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 19.02.2020, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 39 від 02.03.2020, із урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII суддю Новодністровського міського суду Чернівецької області ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Наказом Новодністровського міського суду Чернівецької області №25-к від 11.10.2016 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду у зв`язку із звільненням за його заявою про відставку.

Так, після виходу у відставку позивачу було призначено довічне грошове утримання судді у відставці на підставі Закону України "Про судоустрій і статус судді" від 07.07.2010 №2453-VI.

16.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив починаючи з 12.10.2016 зробити перерахунок розміру призначеного йому грошового утримання судді у відставці із розрахунку 88 % заробітку діючого судді, а також виплатити різницю недоотриманої ним суми.

За результатами розгляду вказаного звернення, відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку грошового утримання судді у відставці із розрахунку 88 % заробітку діючого судді.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови здійснити перерахунок грошового утримання судді у відставці із розрахунку 88 % заробітку діючого судді, позивач звернувся до суду.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №824/792/18-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернівецькій області про визнання незаконним дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області перерахувати та призначити ОСОБА_1 , починаючи з 20.02.2018, довічне грошове утримання у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання.

Зобов`язано ГУПФУ в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою сумою довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 20.02.2018 по 18.02.2019.

Так, 02.03.2020 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області видало позивачу довідку №39 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці, складає 100896,00 грн.

13.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області №39 від 02.03.2020 та з урахуванням Рішення Конституційного Суду №2-p/2020 від 18.02.2020.

Проте, відповідач повідомив позивача, що правових підстав для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання згідно поданої довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.03.2020 №39 немає.

Вважаючи протиправною відмову відповідача позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі №600/1571/20-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернівецькій області про визнання незаконним дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області перерахувати та призначити ОСОБА_1 , починаючи з 20.02.2018, довічне грошове утримання у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою сумою довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 20.02.2018 по 18.02.2019.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 600/1571/20-а, відповідачем проведено з 19.02.2020 перерахунок та виплату позивачу довічного грошового утримання у розмірі 50% від розміру суддівської винагороди зазначеної в довідці ТУ ДСА у Чернівецькій області № 39 від 02.03.2020 виходячи із стажу на посаді судді, що становить 13 років.

Не погоджуючись з проведеним перерахунком, в ході якого зменшено відсотковий розмір суддівської винагороди з 88% до 50%, 19.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою.

Проте, листом від 04.03.2021 року відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі №600/1571/20-а позивачу проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням 50 % грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернівецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 39 від 02.03.2020.

Також, у листі зазначено, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 13 років, а тому розмір щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці становить 50448,00 грн (50% від заробітної плати 100896,00 грн). Різниця між розміром довічного грошового утримання, визначеним відповідно до судового рішення і розміром грошового утримання, обчислених без урахування судового рішення, за період з 19.02.2020 по 31.01.2021 склала 68887,62 грн, яку включено до Реєстру судових рішень та внесено відповідну інформацію.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Так, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII (Закон №1402-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 142 Закону №1402-VIII суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

-61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

- 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Частиною 2 ст. 142 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

-судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Проте, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, п. 22 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Згідно п. 23 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

Законом України від 16.10.2019 № 193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Відповідно до п. 24 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

-для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому, суд наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним весь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону № 2453-VI.

На час виникнення спірних відносин у даній справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону № 1402-VIII, ч. 4 якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Однак, ч. 3 вказаної статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Дана норма неконституційною не визнавалась.

Таким чином, до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений ч. 3 Закону № 1402-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20.

При цьому, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Тобто, розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме: щодо відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді по Закону №2453-VI, а розмір суддівської винагороди - по Закону № 1402-VIII.

Так, згідно ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, стаж роботи позивача, який надає йому право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 24 роки 01 місяці 04 днів. Отже стаж роботи позивача на посаді судді понад 20 років становить 4 повних роки, що, у свою чергу, надає йому право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 58% (50% + (4 повних років х 2%)).

Враховуючи викладене вище, положення ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (24 роки), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що починаючи з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.