Справа № 160/25142/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Лозуватської сільської ради, в якому позивач просить:
Позовні вимоги мотивовані тим, що ч.7 ст.118 ЗК України не передбачена така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як надання дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі.
Ухвалою суду від 15.12.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
18.01.2022р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись зокрема на те, що на дану земельну ділянку надано дозволи іншим восьми особам.
04.02.2022р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає зокрема про те, що на етапі розроблення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки наявність дозволу на розроблення проекту землеустрою, наданого іншій особі, саме по собі не є безумовною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації.
Станом на 31.032.2022р. до суду не надходили заперечення на відповідь на відзив від відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Клопотанням від 08.10.2021р. позивач звернувся до Лозуватської сільської ради з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,0 гектари, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області.
В додатках зазначено, про долучення до клопотання наступних додатків:
- графічний матеріал;
- копія паспорта громадянина України;
- засвідчена копія РНОКПП;
Рішенням Лозуватської сільської ради «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» №1883-XI/VIII від 27.10.2021 року відмовлено ОСОБА_1 в наданні земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в зв`язку з тим, що на дану земельну ділянку надано дозвіл іншій особі.

Вважаючи неправомірною відмову відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений Земельним кодексом України.

Згідно зі ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 2-3 ст.116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформлена рішенням Лозуватської сільської ради «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» №1883-XI/VIII від 27.10.2021 року та обґрунтована наданням дозволів іншим особам на бажану земельну ділянку.

Втім, вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та не передбачена приписами ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Згідно із приписами ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 ЗК України).

Аналіз положень ст.ст.116, 118 ЗК України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність або користування, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували існування оформленого права власності або користування третіх осіб на обрану позивачами для відведення земельну ділянку.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення XI сесії VIII скликання Лозуватської сільської ради (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Лозуватка, вул.Миру, 69) від 27.10.2021 року №1883-XI/VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким гр. ОСОБА_1 відмовлено в наданні земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в зв`язку з тим, що на дану земельну ділянку надано дозвіл іншій особі, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Лозуватську сільську раду (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Лозуватка, вул.Миру, 69) надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 (два) гектари, з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства", на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, відповідно до раніше поданого ОСОБА_1 клопотання (вих. №1 від 08 жовтня 2021 р.) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши органи місцевого самоврядування дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання Лозуватську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 08.10.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,0 гектари, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Стосовно розподілу судових витрат. У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 1. ст. 9, ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення XI сесії VIII скликання Лозуватської сільської ради (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Лозуватка, вул.Миру, 69) від 27.10.2021 року №1883-XI/VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", яким гр. ОСОБА_1 відмовлено в наданні земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в зв`язку з тим, що на дану земельну ділянку надано дозвіл іншій особі.

Зобов`язати Лозуватську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 08.10.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,0 гектари, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволені інших вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Лозуватської сільської ради (; адреса: 53020, Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Лозуватка, вул.Миру, 69).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко