Справа № 278/3895/21
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/3895/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Хоменка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від року серії ЕАD № 4979929, та закрити провадження в справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.11.2021 близько 10:34 год на автодорозі М21 245 км працівниками 1-го батальйону 4-ї роти УПП у Вінницькій області Ясенем Андрієм Івановичем винесено постанову серії ЕАD № 4979929, відповідно до якої на позивача накладено стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Працівник патрульної служби здійснював вимір швидкості приладом TruCam, тримаючи його в руках, тобто прилад не був закріплений, як того вимагає закон.

Позивач вважає, що відповідач не з`ясував всіх обставин адміністративного правопорушення, порушив його права, встановлені ст. 268 КУпАП, при складанні оскаржуваної постанови та фактично виніс її без дослідження доказів, а сама постанова винесена з порушенням чинного законодавства.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи без виклику сторін.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представником відповідача було подано відзив на позов, з якого вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення (а.с. 36-38).

Представник відповідача у відзиві вказує, що поліцейський виявивши порушення правил дорожнього руху позивачем, правомірно виніс постанову про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.4 ПДР України, які були зафіксовані лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС001146.

На підтвердження правомірності та законності дії поліцейського до відзиву долучено інші документи та диск (а.с. 39-50).

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 02.11.2021 року поліцейським Управління патрульної поліції у Вінницькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4979929 від 02.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за наступних обставин. Позивач 02.11.2021 року, о 10:34 год, керуючи транспортним засобом у населеному пункті Махнівка Вінницької області, перевищив дозволену швидкість руху, а саме: рухався 85 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 23).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не визнав.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З оглянутого судом фотоматеріалу (а.с. 39) з приладу TruCam серійний № ТС001146 (дата: 02.11.2021 року, час: 10:29:22, АД М 21 245 КМ, оператор ID: 0169117, ліміт швидкості: 73 км/год, швидкість: 85 км/год., дистанція: 223.7 м, файл _wH000_1102_102922.jmf) судом встановлено, що на останньому зафіксовано саме автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував позивач. Вказане підтверджує, що позивачем здійснено перевищення допустимої швидкості в населеному пункті та порушено п. 12. 4. Правил дорожнього руху.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21193, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 20.01.2021 року та чинного до 20.01.2022 року, лазерний вимірювач швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №ТС001146 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с. 40).

Можливість використання пристрою ТruСАМ виробництва Lazer Тесhnology Іnс. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертних висновків від 11.06.2020 року № 04/03/02/-1452 та від 11.06.2020 року № 04/03/02/-1454, які зазначають про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/ІЕС 10116:2019 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с. 42, 43).

Крім того, у наданому відповідачем листі ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 року за № 22-38/49 зазначено, що лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (а.с. 41).

Отже, з аналізу викладеного вбачається, що використання приладу ТruСАМ відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, тому суд не бере до уваги доводи позивача з приводу того, що користування приладом у ручному режимі є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

В якості доказу вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано суду диск із відеозаписом, здійсненим лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, про застосування якого зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 50)

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 12.4. ПДР України, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4979929 від 02.11.2021 року.

Щодо посилання позивача у позовній заяві на відсутність дорожнього знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" в межах населенного пункту села Махнівка Вінницької області, відтак, як наслідок, відсутність можливості контролю з боку підрозділу поліції за порушенням ПДР за допомогою спецальних технічних засобів, судом до уваги не береться, оскільки позивачем було порушено правила дорожнього руху в частині перевищення швидкісного режиму під час руху в населеному пункті, і це знайшло своє відображення як у оскаржуваній постанові, так і підтверджено певними доказами під час розгляду справи.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн, а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи надані під час розгляду справи докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Хоменка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.03.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік