Справа № 420/9694/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/9694/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Крусяна А.В. , Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року у справі № 420/9694/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-1553 від 20.04.2021 року

У С Т А Н О В И В:

09.06.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №-1553 від 20.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що Головним управлінням ДПС в Одеській області не складено та не надано розрахунок податкового зобов`язання до спірного податкового повідомлення-рішення №-1553 від 20.04.2021 року, що унеможливлює з`ясувати бази оподаткування земельним податком та ставку земельного податку, яку застосовано для його розрахунку.

Відповідач із позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 1046кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, позивачка є платником земельного податку. Також, відповідач вказував, що суму податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб в оскаржуваному акті індивідуальної дії суб`єктом владних повноважень визначено з урахуванням: заяви ОСОБА_1 про взяття на облік як платника земельного податку; договору купівлі-продажу від 02.11.2013р.; нормативно-грошової оцінки земельної ділянки від 19.02.2015р. №40; коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки. З урахуваннями наведеного, відповідач стверджував, що спірне податкове повідомлення-рішення №-1553 від 20.04.2021 року є обґрунтованим, а тому винесено контролюючим органом правомірно.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року у справі № 420/9694/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №-1553 від 20.04.2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги окружний адміністративний суд вказав на те, що у ГУ ДПС в Одеській області не було підстав використовувати нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :56:006:0001, зазначену у листі Держземагентства у м. Одесі Одеської області №40 від 19.02.2015 року, оскільки з 01.01.2017 року діє нормативно грошова оцінка земель м. Одеси, яка затверджена Рішенням Одеської міської ради №756-VII від 29.06.2016 року. При цьому, доказів того, що відповідач, з урахуванням вимог ст. 286 ПК України, звертався за витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та використав актуальні дані державного земельного кадастру для визначення бази оподаткування, суду не надано.

Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвали нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Головним управлінням ДПС в Одеській області не зазначено, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги повністю дублює зміст відзиву на позовну заяву (а.с.31-33, а.с.63-66).

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 22.11.2013р. між ТОВ «А-РІАЛТІ» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується сплатити обумовлену грошову суму та прийняти у власність нерухоме майно, а саме: комплекс будинків екіпажу-гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 923,8кв.м.

Об`єкт купівлі-продажу розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,1046га, кадастровий номер якої :56:006:0001, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаний правочин посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. та зареєстровано в реєстрі за №2013.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2015р. індексний номер 51172328, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна - готель, магазин та спортивний центр, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1866кв.м.

Апеляційним судом з`ясовано, що 20.04.2021р. Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №-1553 щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб за 2021рік у розмірі 62875,36грн.

Не погодившись із прийнятим суб`єктом владних повноважень актом індивідуальної дії позивачка за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулася до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи апеляційний перегляд даної справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 206 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 269 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Відповідно до ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно із статтею 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:

- нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Так, колегією суддів установлено, що згідно листа Головного управління Держземагенства в Одеській області від 19.02.2015р. №40 нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 при застосуванні локальних коефіцієнтів, індексації з дати проведення грошової оцінки станом на 01.01.2015р. становить:

- при Кф=0,7 (землі громадського призначення) - 940,37грн./кв.м.;

- при Кф=2,5 (землі комерційного використання) - 3358,46грн./кв.м.

Відповідно до «примітки», зазначеної у вказаному листі Головного управління Держземагенства в Одеській області від 19.02.2015р. №40 нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки розрахована, у тому числі з урахуванням Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради №41-VІ від 28.12.2010р.

За наслідками з`ясування фактичних обставин справи колегією суддів установлено, що визначаючи ОСОБА_1 спірну суму податкового зобов`язання по земельному податку контролюючим органом, у тому числі, взято до уваги відомості щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, які містяться в листі Головного управління Держземагенства в Одеській області від 19.02.2015р. №40.

Водночас, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне відмітити, що рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 року № 756-VІІ «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель міста Одеси» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, розроблену Державним підприємством Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя, станом на 01.01.2016 року і визначено, що така нормативно-грошова оцінка застосовується з 01.01.2017 року.

Отже, з моменту введення в дію нової нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, згідно із рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 р. №756-VII, а саме з 01.01.2017 року, Головне управління ДПС в Одеській області було позбавлене можливості визначати ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання по земельному податку за 2021р. на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, яка затверджена рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI.

З руханням наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №-1553 від 20.04.2021 року, оскільки суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному акті індивідуальної дії зроблено неправильних розрахунок суми податкового зобов`язання.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і твердження відповідача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року у справі № 420/9694/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Шляхтицький О.І.