Справа № 560/15401/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області 621849,78 копійок, з яких компенсація за невикористану відпустку - 35686,04 грн., компенсація втрати частини доходів 4389,38 грн., середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку 581774, 36 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на день його звільнення зі служби в органах поліції відповідач не провів з ним розрахунок по виплаті грошової компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік ( 41 доба) Покликається на те, що відповідач повинен був виплатити не лише компенсацію за невикористані дні відпустки за 2020 рік, але і за попередній період.

Провадження у справі здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив, де позовні вимоги не визнає. Посилається на те, що ГУНП в Хмельницькій області керується спеціальним, а не загальним законодавством, тому грошове забезпечення позивачу при звільненні виплачене згідно з вимогами Порядку №260. Так, при звільненні позивачу виплачена компенсація за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році тривалістю 24 доби. У той же час, акти спеціального законодавства не передбачають виплату такої компенсації за попередні роки. крім того, відповідач вважає, що наданий позивачем розрахунок компенсацій є невірним. Вважаючи, що відповідач не порушив права або інтереси позивача, у позові просить відмовити.

У відповіді на відзив та запереченні на відповідь на відзив сторони висловили незгоду із аргументами протилежної сторони.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 12.08.2020 № 256 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) з 12 серпня 2020. В наказі № 256 о/с про звільнення ОСОБА_1 зазначено, що останньому необхідно виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки терміном 24 доби за фактично відпрацьований час у 2020 році.

04.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати інформацію стосовно тривалості невикористаної відпустки.

08.04.2021 ГУНП в Хмельницькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що тривалість невикористаної відпустки за 2019 рік становить 41 добу: 30 діб основної оплачуваної відпустки, 11 діб додаткової оплачуваної відпустки.

Вважаючи бездіяльність відповідача стосовно невиплати компенсації за невикористану у 2019 році відпустку протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про відпустки», Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженими наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок №260)

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про відпустки" передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до статті 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Статтею 93 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено порядок використання відпусток. Чергова відпустка надасться поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону ( ч. 10 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з ч. 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 94 Закону України №580-VІІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Абзацом 7 п. 8 розділу 3 Порядку № 260 передбачено, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, вказані положення Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №260 є спеціальним законодавством, яке підлягає застосуванню при вирішенні спору щодо умов грошового забезпечення поліцейських. У той же час, у вказаних актах відсутні положення щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток за попередні роки.

Верховний Суд неодноразово розглядав питання співвідношення норм загального та спеціального законодавства та сформулював висновок про те, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому можливе субсидіарне застосування загальних норм у тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю. Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби.

Як вже зазначалось вище, виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ, а саме відповідно до вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260, норми якого є спеціальними за своєю правовою природою.

У постанові від 31 березня 2020 у справі №808/2122/18 щодо аналогічних правовідносин Верховний Суд зазначив, що відповідно до вимог Закону №580-VІІІ та Порядку №260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлене правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача в частині невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік, у зв`язку з відсутністю у відповідача такого обов`язку.

Оскільки вимога про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, є похідною від вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку, ця вимога теж не підлягає задоволенню.

Суд відхиляє доводи позивача стосовно необхідності застосування до спірних правовідносин положень статті 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність за невиплату з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме виплату останньому середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Згідно з п. п. 13, 14 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць. Отже, оскільки орган поліції з питань оплати праці керується спеціальним, а не загальним законодавством, грошове забезпечення, яке належало позивачу при звільненні, було виплачене останньому згідно з пунктами 13, 14 розділу І Порядку №260.

Як вбачається зі змісту довідки ГУНП в Хмельницькій області від 17.11.2021 №565, у серпні 2020 року з ОСОБА_1 був проведений остаточний розрахунок: нараховане грошове забезпечення за дванадцять відпрацьованих днів у серпні 2020 в сумі 4491,90 грн., індексація 414, 17 грн., компенсація за невикористану частину відпустки за фактично відпрацьований час у 2020 році тривалістю 24 доби в сумі 9283,27 грн. Згідно з платіжним дорученням від 27.08.2020 №3536 усі зазначені виплати перераховані на картковий рахунок позивача 28.08.2020.

Враховуючи вказане, судом не встановлено ознак бездіяльності відповідача в частині невиплати позивачу компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку, зважаючи на що у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 березня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя І.С. Козачок