Справа № 600/2063/21-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2063/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

31 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, Чернівецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, Чернівецької міської ради, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича №432-к від 07.04.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю Чернівецької міської ради;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та понесені судові витрати;

- зобов`язати Чернівецького міського голову Клічука Романа Васильовича видати розпорядження, яким призначити ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в управління комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради в порядку переводу з відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розпорядженням від 07.04.2021 №432-к позивача звільнено із займаної посади головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю Чернівецької міської ради через ліквідацію даного структурного підрозділу відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Ліквідація відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю Чернівецької міської ради відбулася на підставі рішення сесії Чернівецької міської ради №42 від 28.01.2021 року, в якому пунктом 1.2. даного рішення прийнято: "Утворити з 06.04.2021 року управління комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради". Пунктом 2 даного рішення визначено ліквідувати 05.04.2021 року відділ міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, відділ звернень громадян міської ради та відділ комп`ютерно-технічного забезпечення міської ради, передавши їх функції управлінню комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради без зміни загальної чисельності штатних одиниць міської ради. Позивач вважає, що зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підрозділу не відбулося, а лише змінилася назва та категорія - з відділу на управління, що жодним чином не вплинуло на функціональні обов`язки, профіль діяльності та професійні вимоги працівників.

Листом Чернівецького міського голови від 07.04.2021 позивачу запропоновано посаду адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради (Дозвільний центр), яка не є в складі структурного підрозділу в якому працювала позивач, є нижчою за освітньо-кваліфікаційними вимогами, якими вона володіє, а отже не є рівноцінною.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що позивач до звільнення працювала на посаді головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю Чернівецької міської ради, повноваження якого в повній мірі перейшли до новоутвореного органу - управлінню комунікацій, зовнішніх зав`язків та електронного урядування міської ради, то скорочення штату та чисельності виконавчих органів Чернівецької міської ради не відбулося. Позивач стверджує, що дана зміна назви структурного підрозділу Чернівецької міської ради підпадає під поняття змін в організації виробництва і праці, а не ліквідації, і утворення нового органу, що свідчить про незаконність звільнення позивача.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Чернівецького міського голови від 18.12.2020 №1536-к "Про призначення ОСОБА_1 - головним спеціалістом відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради" призначено з 18.12.2020 ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради, в порядку переведення (ст. 32 КЗпП України), за її згодою увільнивши 17.12.2020 з посади радника міського голови. Стаж посадової особи органу місцевого самоврядування, що застосовується до встановленої надбавки за вислугу років складає 00 років 00 місяців 04 дні.

Рішенням 2 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 28.01.2021 №42 "Про внесення змін до рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 22.12.2018 №1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради", зі змінами, вирішено, зокрема утворити з 06.04.2021 управління комунікацій, зовнішніх зав`язків та електронного урядування міської ради та ліквідувати 05.04.2021 відділ міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, відділ звернень громадян міської ради та відділ комп`ютерно-технічного забезпечення міської ради, передавши їх функції управлінню комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради без зміни загальної чисельності штатних одиниць міської ради. Також внесено зміни до рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 22.12.2018 №1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради", зі змінами від 16.02.2019 №1620, від 11.04.2019 №1707, від 19.08.2020 №2353, від 15.10.2020 №2439.

03.02.2021 позивача ознайомлено з персональним попередженням №01/02-06/287 про наступне вивільнення в зв`язку із ліквідацією відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради. На тексті попередження позивачем поставлено відмітку про те, що відповідно до п.2 ст.42 КЗпП України вона має першочергове право на залишення на роботі.

Листом від 07.04.2021 №01/02-06/855 позивачу запропоновано з 01.04.2021 обійняти вакантну посаду - адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради ("Дозвільний центр"). Від запропонованої посади позивач відмовилась, про що поставала відмітку на вищевказаному листі.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 07.04.2021 №432-к "Про звільнення ОСОБА_1 - головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської і ради" припинено службу в Чернівецькій міській раді ОСОБА_1 , звільнивши з посади головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради 07.04.2021, у зв`язку із ліквідацією відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради (ст. 44 КЗпП України).

Вважаючи протиправним розпорядження Чернівецького міського голови ОСОБА_2 №432-к від 07.04.2021, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено, що відповідачами повністю дотримано обов`язок щодо працевлаштування позивача, натомість позивач відмовився від запропонованої посади. При цьому, працівники, яких переведено до новоутвореного Управління комунікацій мали переважне право перед позивачем на залишення на роботі на підставі ч.1 ст.42 КЗпП України. Звільнення позивача відповідно до розпорядження міського голови від 07.04.2021 року №432-к на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України відбулося з дотримання порядку та гарантій, які передбачені законодавством про працю

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-ІІІ (Закон №2493-ІІІ) правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №2493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування припиняється в тому числі і на загальних підставах, передбачених КЗпП України.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України підставою припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу, серед яких є зміна в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що вивільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст.42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» , із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно частини 1-3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

З урахуванням наведеного, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які заявилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08.05.2019 у справі №806/1175/17, від 06.03.2019 у справі №824/424/16-а та від 20.02.2020 у справі №809/1068/17.

Відповідно ч.4 ст.54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 30.11.2020 №2505 затверджено Положення про відділ міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради.

Наказом начальника відділу міжнародних відносин Чернівецької міської ради від 18.12.2020 №3 затвердженого посадову Інструкцію головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради. Пунктом 4.1. вказаної посадової інструкції визначено кваліфікаційні вимоги до посади головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, а саме: вища освіта професійного спрямування "Журналістика" "Міжнародні відносини", "Державне управління", "Міжнародна економіка" "Іноземні мови", "Менеджмент та адміністрування", "Політологія"' "Міжнародна інформація", "Управління персоналом та економіка праці" "Фінанси і кредит", "Облік і аудит", та інші спеціальності з цього напрямку за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста. Вільне володіння державною мовою.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 18.12.2020 №1536-к позивача призначено з 18.12.2020 на посаду головного спеціаліста відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради, в порядку переведення, за її згодою увільнивши 17.12.2020 року з посади радника міського голови. Стаж посадової особи органу місцевого самоврядування, що застосовується до встановленої надбавки за вислугу років складає 00 років 00 місяців 04 дні.

Рішенням 2 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 28.01.2021 року №42 "Про внесення змін до рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 22.12.2018 року №1604 "Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради", зі змінами, вирішено утворити з 06.04.2021 року управління комунікацій, зовнішніх зав`язків та електронного урядування міської ради та ліквідувати 05.04.2021 року відділ міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради, відділ звернень громадян міської ради та відділ комп`ютерно-технічного забезпечення міської ради, передавши їх функції управлінню комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради без зміни загальної чисельності штатних одиниць міської ради.

Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 25.03.2021 №133 затверджено Положення про управління комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування міської ради.

Наказом начальника управління комунікацій, зовнішніх в`язків та електронного урядування Чернівецької міської ради від 06.04.2021 №1а затверджено Положення про відділ комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування Чернівецької міської ради.

Наказом начальника управління комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування Чернівецької міської ради від 06.04.2021 №2а затверджено Положення про сектор зовнішніх зв`язків управління комунікацій, зовнішніх в`язків та електронного урядування Чернівецької міської ради.

05.04.2021 розпорядження Чернівецького міського голови №392-к внесено зміни і доповнення в розподіл штатної чисельності виконавчих органі міської ради. Зокрема, скорочено всі посади у відділі міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю міської ради та введено посади начальника, головного спеціаліста, старшого інспектора відділу комунікацій в управлінні комунікацій та завідувача сектору, головного спеціаліста в управлінні комунікацій.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посада яку займала позивач фактично була скорочена (ліквідована).

03.02.2021 позивача ознайомлено з персональним попередженням №01/02-06/287 про наступне вивільнення в зв`язку із ліквідацією відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради.

Листом від 07.04.2021 року №01/02-06/855 запропоновано позивачу з 01.04.2021 обійняти вакантну посаду - адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради ("Дозвільний центр"). Від запропонованої посади позивач відмовилась про що поставала відмітку на вищевказаному листі.

Отже, відповідачі, на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України, позивачці пропонували вакантну посаду, яка відповідає її кваліфікації, а саме посада адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради ("Дозвільний "центр").

Згідно із ст.14 Закону №2493-II посада начальника відділу віднесена до шостої категорії посад.

Частиною 2 ст.14 Закону №2493-II визначено, що віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2013 року №265-р посада адміністратора виконавчого органу міста обласного значення віднесена до п`ятої категорії посад. Отже, запропонована позивачці посада адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради є вищою, однак незважаючи на це, позивач відмовилась від запропонованої посади.

Пунктом 5.10. Положення №133 визначено кваліфікаційні вимоги до посади начальника Управління комунікацій, зовнішніх зв`язків та електронного урядування Чернівецької міської ради, а саме: вища професійна освіта за спеціальністю "Державне управління" або за напрямками гуманітарних чи суспільних наук: "Журналістика", "Філологія" "Міжнародні відносини", "Політологія", "Право" тощо - освітньо-кваліфікаційний рівень магістра, спеціаліста; знання двох іноземних мов; стаж роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування та державній службі на керівних посадах не менше 2 років або, при необхідності (виходячи із виконання виконавчим органом основних завдань та функцій) - стаж роботи за фахом на керівних посадах в інших сферах управління не менше 2 років.

У ході судового розгляду не встановлено, а позивачем не надано суду доказів знання двох іноземних мов, та наявності у неї необхідного стажу роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування та державній службі на керівних посадах не менше 2 років. У зв`язку із вказаним, на момент звільнення позивача, вона не відповідала кваліфікаційним вимогам, які визначені Положення №133 для зайняття посади начальника новоутвореного Управління. З аналогічних підстав позивач не може зайняти посаду керівника одного із структурних підрозділів Управління до якого перейшли функції ліквідованого відділу міжнародних відносин, інформації та зав`язків з громадськістю міської ради, а саме начальника відділу комунікацій.

Крім того, вказані посади належать до 5-ї категорії посад, тобто вищої ніж займала позивачка, а тому не є рівнозначними.

Положенням про сектор зовнішніх зав`язків управління комунікацій також визначено кваліфікаційні вимоги до посади завідувача Сектором: вища професійна освіта за напрямками: "Міжнародні відносини", "Міжнародна інформація", "Іноземні мови" освітньо-кваліфікаційного рівня магістра, спеціаліста; знання двох іноземних мов, стаж роботи на службі в органах місцевого самоврядування та на державній службі не менше двох років, а бо при необхідності (виходячи із виконання Сектором основних завдань та функцій) - управлінський стаж у інших сферах не менше 2 років.

У ході судового розгляду не встановлено, а позивачем не надано суду доказів наявності у неї необхідної спеціальності за освітою, доказів знання двох іноземних мов та необхідного стажу роботи. З огляду на зазначене, позивач не відповідає кваліфікаційним вимогам для зайняття посади завідувача Сектором.

Решта посад відділу комунікацій та сектору зовнішніх відносин не могли бути запропоновані позивачу в силу відсутності відповідної спеціальності за освітою.

Крім того, з підстав відсутності необхідної спеціальності за освітою, позивачу не могла бути запропонована будь-яка із посад відділу комп`ютерно-технічного забезпечення Управління комунікацій, до якого перейшли функції ліквідованого згідно з рішенням міської ради від 28.01.2021 №42 відділу комп`ютерно-технічного забезпечення Чернівецької міської ради.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Поняття "кваліфікація" включає в себе не лише освітній рівень працівника, а й стаж роботи, здатність виконувати особливі доручення керівництва, володіння певними навиками, програмами, тощо.

При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовується ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконання покладених завдань та доручень тощо.

Вказана позиція узгоджується з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі №813/1220/16.

Для визначення рівня продуктивності праці та кваліфікації працівників, як це передбачено частиною першою статті 42 КЗпП України, роботодавець робить порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, в процесі якого, як правило, враховуються такі обставини, як: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалої тимчасової непрацездатності, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо.

Рівень кваліфікації визначається в залежності від освіти працівника та здобутих ним навичок під час виконання робіт за певною спеціальністю, а продуктивність праці вимірюється певними виробничими (службовими) показниками.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників.

Тобто, у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці і лише за умови встановлення, що у всіх працівників є рівні умови продуктивності праці і кваліфікації, можна аналізувати, хто з них має переважне право на залишення на роботі згідно з частиною другою статті 42 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція зроблена Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року справа №804/3325/17, 27 лютого 2020 року справа №620/1941/19, 01 липня 2020 року у справі №620/2711/19.

Згідно Довідки Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.05.2021 року №01/02-06/1572 працівники, які працювали у ліквідованому згідно з рішенням міської ради від 28.01.2021 року №42 відділі звернень громадян міської ради, і яких переведено до новоутвореного Управління комунікацій мали наступний стаж: ОСОБА_3 , заступник начальника відділу - 31 р. 03 м. 10 дні; ОСОБА_4 , головний спеціаліст відділу - 4 р. 03 м. 22 дні; ОСОБА_5 , начальник відділу - 9 р. 03 м. 06 дні; ОСОБА_6 , старший інспектор відділу - 02 р. 06 м. 19 дні, та які позитивно пройшли щорічне оцінювання.

Щорічна оцінка позивача не проводилась, оскільки вона працювала на службі в органах місцевого самоврядування менше одного року, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем проведено порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації позивача та вказаних працівників та враховано, що вказані працівники мають більший стаж служби в органах місцевого самоврядування так і досвід роботи і успішно пройшли щорічну оцінку.

Наведене спростовує доводи позивача про його переважне право на залишення на роботі на підстав п.2 ч.2 ст. 42 КЗпП України, у зв`язку з відсутністю у сім`ї інших працівників із самостійним заробітком.

Водночас, відповідачами з урахуванням освіти та досвіду роботи позивача запропоновано їй вакантну посаду в межах Чернівецької територіальної громади, кваліфікаційні вимоги до якої відповідають рівню кваліфікації та освіти позивача позивачу, а саме було запропоновано посаду адміністратора відділу з питань оформлення дозвільних документів міської ради ("Дозвільний центр"), однак позивач відмовилася від вказаної посади, вважаючи, що вказана посада не є рівнозначною тій, якій вона займала до звільнення.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача відповідно до розпорядження міського голови від 07.04.2021 року №432-к на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України відбулося з дотримання порядку та гарантій, які передбачені законодавством про працю.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.