Справа № 120/17762/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2022 р. Справа № 120/17762/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

до: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в обміні, оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного до користування паспорта громадянина України у вигляді ID-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області обміняти, оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного до користування паспорта громадянина України у вигляді ID-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що відмова у видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки грубо порушує основоположні конституційні права позивача, що передбачені Конституцією України, оскільки з моменту непридатності паспорту громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1, ОСОБА_2 має законне право на отримання паспорту громадянина України у формі книжечки.

31.12.2022 року, від Відповідача надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що враховуючи докази, наявні у матеріалах справи, ОСОБА_2 в Єдиному державному демографічному реєстрі вже значиться документованим паспортом громадянина України у формі І D-картки з безконтактним електронним носієм.

При цьому, при оформленні вказаного паспортного документу позивач надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія (паспорт громадянина України у вигляді ІD-картки).

Відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови в оформлені та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки (на паперових носіях) відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ та зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, до задоволення не підлягають.

На адресу суду надійшла відповідь на відзив згідно якої, на переконання позивача, відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, а позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, які викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що 26.10.2021 до 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулась ОСОБА_2 із заявою про оформлення і видачу паспорту громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і без присвоєння унікального номера запису в ЄДДР (УНЗР), замість паспорту громадянина України у вигляді ID-картки. Підставою зазначено: непридатність ID-картки до використання.

Відповідачем, у межах строку визначеного ЗУ "Про звернення громадян", надано позивачу письмову відповідь на її заяву з відповідними роз`ясненнями щодо отримання паспорта громадянина України. У наданій відповіді роз`яснено порядок оформлення, обміну та видачі паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Непогоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначаються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VІ.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону, Єдиний державний демографічний реєстр (далі Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Крім того, абзацами 1 та 2 ч. 1 статті 10 Закону, зокрема, визначено, що внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 листопада 2014 року № 1279.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, зокрема, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону, оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 1-4 статті 21 закону № 5492-УІ визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягай вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягай вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п.4.1. наказу МВС України «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» від 06.06.2019 № 456 (далі - Наказ № 456) обмін паспорта здійснюється в разі:

- зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження;

- установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);

- непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Відповідно до п.4.2. Наказу № 456, для обміну паспорта особа подає:

- заяву;

- рішення суду;

- паспорт, що підлягає обміну;

- дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

- платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати;

- документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально;

- довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

- посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.

Водночас, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи .

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон №2297-УІ) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону №2297- VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).

Доводи позивача про порушення її прав на свободу світогляду є безпідставними, оскільки позивачем при попередньому зверненні за отриманням паспорту вже було надано згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія.

Керуючись Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» та враховуючи перелік документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, відповідачем інформація про дитину позивача внесена до Реєстру під час отримання ним ID-паспорта. Під час попереднього звернення за отриманням паспорту громадянина України, проведена ідентифікація особи, після завершення якої автоматично сформований унікальний номер запису в реєстрі та зафіксований час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву - анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Важливим елементом, при вирішенні даного питання є й те, що Закон не передбачає підстави та право вимагати видалення з нього даних, а унікальний номер запису в цьому Реєстрі не може бути видалений, якщо особа отримувала документи із застосуванням засобів Реєстру.

Як зазначено Відповідачем у відзиві на позов, згідно з відомостями Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 значиться документованим паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 з безконтактним електронним носієм.

Суд зазначає, що принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 в Єдиному державному демографічному реєстрі вже значиться документованим паспортом громадянина України у формі ID -картки з безконтактним електронним носієм.

При цьому, при оформленні вказаного паспортного документу, суб`єкт звернення надав згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія (паспорт громадянина України у вигляді ІР-картки).

Також з матеріалів справи вбачається, що пастух Д,О. документовано карткою фізичної особи платників податків за № НОМЕР_1 .

Крім того, суд зазначає, що на день звернення позивача із заявою до 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області у відповідача були відсутні правові підстави для видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки, оскільки 06.09.2019 року ОСОБА_2 вже було видано паспорт громадянина України у вигляді ID -картки з безконтактним електронним носієм.

Таким чином, заява позивача відповідачем була розглянута на підставі Закону України «Про звернення громадян» та надана відповідь на порушене питання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 2-го відділу у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови в оформлені та видачі ОСОБА_2 , паспорта громадянина України у формі книжечки (на паперових носіях) відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ та зобов`язання оформити та видати такий паспорт, задоволенню не підлягають.

При цьому, щодо посилань позивача на висновки Великої Палати Верховного суду, які викладені у рішенні від 19.09.2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, суд зазначає, що обставини справи не є подібними обставинам, які були предметом розгляду справи Великою Палатою Верховного суду.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, у рішенні у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У зв`язку із відмовою у задоволення позовних вимог розподіл судових витрат судом не здійснюється відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Пирогова, 4, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: 2-й відділ у м.Вінниця Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Київська, 31, м. Вінниця. вінницька обл., 21032, )

Суддя Комар Павло Анатолійович