Справа № 447/3768/21
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/4/22
Справа №447/3768/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.03.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаїв Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Процесуальні дії у справі.

19.11.2021 ОСОБА_1 пред`явив позов до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. В обґрунтування позову наводить наступне.

13.11.2021 позивач отримав поштове відправлення Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому містилася постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00000774 від 01.11.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки 29.10.2021 о 15:14 год. за адресою Н-09 429 км + 900 м Львівської області зафіксовано транспортний засіб марки «КАМАЗ 65201-012», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 29,9% (8,746 тонн). Позивач вважає таку постанову незаконною та просить її скасувати. Покликається на те, що розмір перевищення навантаження, визначений у відсотках, є незрозумілим та хибним. Крім того, у постанові всупереч положенням Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021, та Порядку фіксації порушень законодавства у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ №1174 від 27.12.2019 із внесеними змінами, не вказано засобів вимірювальної техніки (назви засобу вимірювальної техніки та його умовного позначення, серійного номеру, найменування виробника тощо, місця фіксації (кілометр + метр, географічні координати), найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, смуг руху, напрямку руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, категорію транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу тощо. Докази, розміщені на сервісі Реєстру адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху через посилання на сайт: https://wim.dsbt.gov.ua/r/BM00000774, не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Позивач також посилається на те, що при здійсненні перевезення він переміщував сипучий вантаж, а саме пісок, маса якого становила 23 т 740 кг, а враховуючи масу транспортного засобу 15 т 350 кг, загальна маса становила 39,09 т, тому фактична маса транспортного засобу не перевищувала нормативних параметрів, передбачених п. 22.5 ПДР України. Також форма постанови не відповідає Додатку №1 вищевказаної Інструкції.

23.11.2021 ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

25.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

29.11.2021 постановлено ухвалу щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

10.12.2021 на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова відповідає усім чинним критеріям законодавства та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП. Вказала, що самостійно проведені позивачем розрахунки навантаження є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження. Позивач, перевіряючи правильність розрахунків у постанові ВМ №00000774 від 01.11.2021, множить відсоток перевищення (29.9%) на нормативно дозволене навантаження на здвоєні осі згідно п. 22.5 ПДР (16 тонн). Вказує, що такі математичні розрахунки є помилковими, оскільки перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР було встановлено з урахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових і габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з урахуванням допустимої похибки вагового комплексу, яка складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, а відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється із врахуванням 16% відсоткової похибки, як це передбачено ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 (ОІМL R 134-1:2006, IDT). Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на вісь транспортного засобу здійснюється за формулою: Мфакт (фактична маса навантаження на вісь транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі) Ммакс (максимально допустима п. 22.5 ПДР маса навантаження на осі) 16% х Мфакт, що ділиться на Ммакс, після чого множиться на 100 %. Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на здвоєні осі: (24746-16000-16% х 24746)/16000) х 100% = 29,9%. Таким чином, помилкові математичні розрахунки позивача не спростовують наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, необґрунтованими є доводи позивача про те, що відомості, що містяться на Сервісі перевірки адміністративних правопорушень у галузі безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, не підтверджують наявність складу правопорушення через відсутність відповідної постанови та метаданих. Позивачем помилково ототожнюється Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, та Реєстр адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Окрім того, представник відповідача вказує на невідповідність ваги транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України товарно-транспортною накладною, вказуючи, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей та сам факт її наявності не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України без отримання на те спеціального дозволу формує в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

20.12.2021 на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача, у якому така вважає, що представником відповідача не підтверджено неправильність проведених позивачем розрахунків, наведені представником відповідача аргументи та надані докази не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими. Вказує, що форма постанови не відповідає Додатку №1 Інструкції №512 від 27.09.2021, оскільки не вказано тип приладу вимірювального технічного засобу. Крім того, посилається на те, що зважаючи на наявні у справі докази, неможливо встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен позивач у його вчиненні та з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

22.12.2021 на електронну адресу суду надійшли заперечення, у яких представник відповідача вказала, що основним доказом у випадках, передбачених ч. 2 ст. 258 КУпАП, є показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови (п. 4 Пордяку №1174). Навантаження на здвоєні осі, зафіксовані в момент вчинення адміністративного правопорушення, згідно програми АВМ аудиту та інформаційної картки ГВК складає 24,746 тонн, що значно перевищує нормативний показник (16 тонн), з якого, відповідно, і було прораховано розмір перевищення (8,746 тонн). Нормативні габаритно-вагові параметри у постанові зазначаються шляхом посилання на п. 22.5 ПДР України. Вказані докази містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки за таким посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/а/BM00000774, яке міститься в оскаржуваній постанові. Крім наведеного, представник відповідача додала таку інформаційну картку ГВК до заперечень.

09.02.2022 на електронну пошту суду надійшла відповідь на заперечення, у якій представник позивача покликається на те, що у долученій представником відповідача Інформаційній картці ГВК дані викладені іноземними символами та цифрами, що призводить до непорозуміння, що саме вони означають. Просить позов задоволити.

10.02.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача щодо розгляду справи за її відсутності.

18.02.2022 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, у яких така вказала граничний розмір допустимої похибки у русі при вимірюванні навантаження на одиночну вісь та групу осей, у тому числі на здвоєні осі, передбачений п. 2.2 Національного стандарту України ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 та додала витяг із такого.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Суд встановив:

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000774 від 01.11.2021, провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Любомир Михайлович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 46, 46, встановлено, що 29.10.2021 о 15:14 год. за адресою Н-09 429 км + 900 м Львівської області зафіксовано транспортний засіб марки «КАМАЗ 65201-012», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 29,9% (8,746 тонн) (а.с. 16).

Згідно конверту, долученого до матеріалів справи, на такому міститься відбиток штемпелю поштового відділення із датою відправлення 02.11.2021 із повідомленням про вручення (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивач є власником транспортного засобу марки «КАМАЗ 65201-012», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повною масою 41 000 кг, масою без навантаження 15 350 кг, тип транспортного засобу спеціалізований вантажний самоскид.

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної №9683 від 29.10.2021, автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , навантажений насипом піском кварцовим, масою 10,32 т, та піском, масою 13,42 т. Загальна маса складає 23 т 740 кг (а.с. 15).

Із змісту зображення, наявного на веб-сайті, що за адресою https://wim.dsbt.gov.ua/r/а/BM00000774 (посилання на яке міститься в оскаржуваній постанові та, яке долучене до матеріалів справи) вбачається фотозвіт, інформація про транспортний засіб, а також про відповідальну особу (а.с. 17, 57 (зворот) - 59).

Так, встановлено, що 29.10.2021 о 15:14:55 год. на автомобільній дорозі Н-09 Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Фраківськ-Рогатин-Бібрка-Львів виявлено порушення габаритно-вагового контролю транспортним засобом із реєстраційним номером НОМЕР_1 . Крім того, наявне фронтальне зображення транспортного засобу «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; зображення реєстраційного номеру, зображення загального вигляду транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт. У роздруківці додаткової інформації, серед іншого, наявна інформація щодо кількості осей (4), осьової відстані, осьового навантаження на кожну вісь, групове навантаження на осі, повна вага транспортного засобу.

Назва технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM46. 46, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.001 35 322/323-21 до 08.08.2022 (а.с. 16, 37-40).

Представником відповідача до відзиву на позовну заяву надано експертний висновок, який свідчить про те, що комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» виробництва ТОВ «СЕА ЕЛЕКТРОНІКС Україна» відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» та сертифікат перевірки типу від 17.06.2020, чинний до 16.10.2023 (а.с. 36, 41).

Крім того, представником відповідача було надано витяг із ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 щодо граничних розмірів допустимої похибки у русі при вимірюванні навантаження на одиночну вісь та групу осей, у тому числі на здвоєні осі, передбачені п. 2.2 Національного стандарту України (а.с. 83-84).

Таким чином, суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

Оцінка суду.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) відповідно до покладених на неї завдань, здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 7 Положення, Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право використовувати, зокрема, засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Згідно п. 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Згідно п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно п. 13, 14 цього Порядку, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Так, відповідно до п. 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Враховуючи вищенаведені положення та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, встановлено, що зміст спірної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Доказів порушень порядку розгляду справи, передбаченого ст. 279-5 КУпАП чи Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 не вбачається.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що 29.10.2021 відбувалося перевезення сипучого (подільного) вантажу (піску).

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014 №363, саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Згідно пунктів 12.1, 12.5 цих Правил передбачено, що при транспортуванні вантажів слід дотримуватися вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Тому, водій (перевізник), який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим (великогабаритним) автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Суд також зазначає, що вантаж може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 ПДР України заборонено.

Головна мета такої заборони збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних (сипучих) вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Таким чином, завантажуючи транспортний засіб в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та використовувати в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Долученою позивачем до позовної заяви товарно-транспортною накладною не спростовуються вагові параметри транспортного засобу, оскільки, відповідно до змісту абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає одночасне перевезення й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Крім того, перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Таким чином, представником відповідача спростовано інформацію про фактичну вагу транспортного засобу позивача, наведеній у вищевказаній товарно-транспортній накладній.

Посилання позивача та його представника, що в постанові не вказано категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, максимальне дозволене навантаження на вісь, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, що позбавляє можливості кваліфікувати подію, як порушення вимог п. 22.5 ПДР України та правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є безпідставними, оскільки як було зазначено, в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 29,9 % (8,746 т).

Винесена постанова відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції №512 від 27.09.2021. Крім того, не може слугувати підставою для висновку про хибність здійсненого посадовою особою органу Держслужби з безпеки на транспорті розрахунку перевищення нормативних параметрів, саме лише здійснення власного розрахунку позивачем чи його представником.

Твердження про те, що оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано, суд вважає помилковим, оскільки маса перевищення вагової норми та її відсоток, розрахований не людиною, а приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Інфомаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM). Підсистема вагового контролю ТЗ.

Вказане правопорушення було зафіксоване в автоматичному режимі. До відзиву представником відповідача надано експертний висновок, дійсний до 16.10.2023, відповідно до якого комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» виробництва ТОВ «СЕА ЕЛЕКТРОНІКС Україна» відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс «Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)» (а.с. 41), сертифікати відповідності (а.с. 37-40), сертифікати перевірки (а.с. 36).

Таким чином, перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 29,9% (8,746 т) було встановлено за допомогою вказаного вище технічного засобу, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, підстав для скасування постанови судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення ст. 139 КАС України, та з огляду на те, що позов до задоволення не підлягає, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 241, 242, 250, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 31.01.2022 (провадження №2-аз/447/1/22) продовжують діяти до набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39816845.

Повний текст рішення складено 31.03.2022.

Суддя Головатий А.П.