Справа № 160/12461/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості, -
23 липня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 30.07.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду шляхом визначення із тим, чи існує предмет спору по справі та за якими правилами (в порядку позовного провадження, або в порядку ст.383 КАС України) слід розглядати справу.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 16.08.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії сумі 231932,67 грн.;
Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
09 листопада 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано відзив на адміністративний позов. Так відповідач проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, з 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8773/20 від 21.09.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено з 26.06.2020 року пенсію ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII. При цьому, у зв`язку із тим, що до позивач продовжував працювати на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років включно до 12.03.2021 року, розмір пенсії було обраховано у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, у розмірі - 5914,75 грн. Вважають, що обрахування розміру пенсії позивача в період, поки він працював в органах прокуратури, у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є правомірним і підстави для задоволення позову, відсутні.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером з червня 2020 року, отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8773/20 від 21.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії -задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 26.06.2020 пенсії згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 26.06.2020, виходячи із розрахунку 90% від розміру заробітної плати відповідно до довідок про складові заробітної плати, виданих Прокуратурою Дніпропетровської області від 17.06.2020 №18-34 вих.120 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом України №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ без обмеження максимального розміру пенсії.
На виконання вказаного рішення суду по справі № 160/8773/20 від 21.09.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було призначено пенсію ОСОБА_1 , однак її розмір було обраховано у відповідності до положень ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач продовжував працювати на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, та її розмір складав - 5914,75 грн.
Згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 , що знаходиться в матеріалах пенсійної справи, позивач звільнений з посади та з органів прокуратури у зв`язку з поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію з 12.03.2021 року.
24.06.2021 року представником позивача - адвокатом Тарковською Т.В. подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області адвокатський запит щодо питання виплати пенсії ОСОБА_1 .
Частиною 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII передбачено, що з 01 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
На виконання вищевказаного рішення суду відповідачем призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та нараховано доплату за період з 26.06.2020 року по 31.01.2021 року в розмірі 42 389,04 грн.
15.03.2021 року ОСОБА_1 надав до пенсійного органу трудову книжку, яка містить запис про звільнення з прокуратури від 12.03.2021 року. Доплату пенсії по перерахунку за період з 13.03.2021 року по 31.03.2021 року перераховано на поточний рахунок пенсіонера у банківській установі.
Відповідачем зазначено, що доплата за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року по справі № 160/8773/20 за період з 26.06.2020 року по 31.01.2021 року в розмірі 42 389,04 грн. буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України.
Підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року - відсутні.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обрахування розміру пенсії у зменшеному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
01 грудня 1991 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1790-XII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Так стаття 50-1 Закону України № 1790-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлювала право на отримання пенсії.
Згідно із Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» частину другу статті 50-1 замінено двома частинами, у зв`язку з чим частини другу - дев`ятнадцяту вважати відповідно частинами третьою- двадцятою.
Відповідно до змін, внесених цим Законом, частина друга статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачала, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни та викладено її частину вісімнадцяту (до внесення змін цієї статті Законом України від 08.07.2011 №3668-VI частина сімнадцята) у новій редакції, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (набрав чинності 01.04.2015) замінено частинами п`ятнадцятою - вісімнадцятою, у зв`язку з чим, зокрема, частину вісімнадцяту вважати відповідно частиною двадцять першою.
З урахуванням змін, внесених вищевказаним Законом, частина п`ятнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачала тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:
особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;
у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
В подальшому, 15.07.2015 набрав чинності Закон України №1697-VII «Про прокуратуру», із набранням чинності яким вважається таким, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру», крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру» (підпункт 1 пункту 3 Розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»).
Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру», якою починаючи з 15.07.2015 урегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, встановлювалось, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга цієї статті у редакції, чинній станом на дату звернення позивача до пенсійного органу за спірним перерахунком пенсії).
Частиною двадцятою вищеназваної правової норми у тій же редакції передбачалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а її ж частина п`ятнадцята встановлювала, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року:
особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;
у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З 1 січня 2017 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Відповідно до частин 15-20 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 09.03.2020 року на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, по 31 грудня 2017 року:
особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;
у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Аналіз вищенаведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що правова регламентація, яка містилась у законодавстві, чинному станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин (на дату звернення ОСОБА_1 до відповідача за спірною доплатою пенсії), передбачала , що виплата призначених пенсій особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», не здійснювалась, а з 01.01.2018 виплата пенсії вказаним особам мала здійснюватися у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд звертає увагу на те, що право на призначення пенсії або її виплату підлягає реалізації на підставі тих норм законодавства, які є чинними станом на час виникнення обставин для таких дій з урахуванням часу звернення до органу та прийняття відповідного рішення з цього питання суб`єктом владних повноважень.
Тому, зважаючи на ту обставину, що на час призначення пенсії позивачу на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8773/20 від 21.09.2020 року, виплата пенсії працівникам прокуратури, які продовжують працювати на посадах, які дають право на таку пенсію, здійснюється в розмірі, обчисленому у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, правових підстав для здійснення нарахування та виплати пенсії (на період роботи позивача) на підставі будь-якого іншого нормативно-правового акту не існувало, суд не знаходить підстав вважати дії пенсійного органу у спірних відносинах, протиправними.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Отже, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева