Справа № 380/18092/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року справа №380/18092/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі: Костецький Н.В.

секретар судового засідання Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львіській області (пл.Ген. Григоренка, 3, м. Львів, ) про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного грошового забезпечення, -

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.09.2021 року №3428 ,,Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділу поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП" в частині застосування до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.10.2021 року №414 о/с ,,Про особовий склад" про звільнення зі служби в поліції начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 з 01.10.2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП з 02.10.2021 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02.10.2021 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що матеріали службового розслідування не містять неупереджених, достовірних фактів порушення позивачем в службовій діяльності законодавчих та нормативно-правових актів наведених в оспорюваному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Висновок службового розслідування дублює матеріали кримінального провадження, а саме обставини наведенні у тексті підозри. Позивач зазначає, що висновком службового розслідування не обґрунтовано, в чому саме проявилося порушення ним службової дисципліни та вимог зазначених у протиправному наказі статей ЗУ«Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських та чим це підтверджується.

Позивач вважає, що службовим розслідуванням не встановлено обставин за яких ним вчинено дисциплінарний проступок, його причин і умов у висновку службового розслідування не встановлено, так само як і не зроблено висновку про те, чи підтвердилися відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування. В оскаржуваних наказах ГУ Національної поліції у Львівській області зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і взагалі немає посилань на обставини, встановлені під час службового розслідування.

Позивач зазначає, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках незавершеного кримінального провадження.

За таких обставин, позивач вважає протиправними дії відповідача та оскаржені накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а тому просить суд прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач на адміністративний позов подав відзив в якому виклав обґрунтування, щодо безпідставності позовних вимог позивача та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку.

21.03.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

09.03.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, та вимоги ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП.

Проведеним на підставі наказу ГУ НП у Львівській області №3077 від 06.08.2021 року ,,Про призначення службового розслідування" службовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2021 року до ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові та ЛУ ДВБ НП України, в межах кримінального провадження №0000102 розпочатого 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, під час отримання неправомірної вигоди у сумі 5000 грн., затримано у порядку ст.208 КПК України начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП, майора поліції ОСОБА_1 .

У ході проведення службового розслідування встановлено, що начальник сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП, майор поліції ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейського в частині дотримання основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, вимоги п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

06.08.2021 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII ,,Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII ).

У відповідності до пунктів 1, 2 ст. 18 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України ,,Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Як встановлено пунктом 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України ,,Про захист персональних даних", ,,Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 5 розділу IV Порядку № 893).

Пунктом 1 розділу V Порядку № 893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно із п. 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, мета службового розслідування полягає в тому, щоб повно, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника НП і його ставлення до вчиненого.

Зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу (п. 1 розділу V Порядку).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Також наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських, відповідно до яких під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У свою чергу в оскарженому наказі зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і взагалі немає посилань на обставини, встановлені під час службового розслідування.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності згідно з обвинувальним вироком суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, тоді як для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №817/1218/16.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення позивачем службової дисципліни, вимог ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейського в частині дотримання основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, вимоги п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Висновок службового розслідування ґрунтуються лише на описі скоєного позивачем діяння, яке було предметом кримінального провадження (отримання неправомірної вигоди). Ознак будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.11.2002 по справі ,,Лавентс проти Латвії зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 по справі ,,Аллене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Тобто, сам по собі факт повідомлення ОСОБА_1 про підозру у кримінальному провадженні №0000102 не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

За таких обставин суд дійшов переконання, що оскаржені накази відповідача прийняті за відсутності належних доказів факту вчинення позивачем конкретно визначеного дисциплінарного проступку та без доведення його вини, що є підставою для їх скасування, та поновлення позивача на службі.

З огляду на те, що позивач був протиправно звільнений зі служби, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП з 02 жовтня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 ,,Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" передбачено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Із довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.12.2021 року №330, позивачу був нарахований дохід за серпень 2021 року - 15930,04 грн., за вересень 2021 року - 10 994,17 грн., тобто загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становила 26 924,21 грн..

При цьому, середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 641,05 грн. (26 924,21 / 42 робочих дня).

Таким чином, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу становить 73 720,75 грн. (641,05 грн. х 115 робочих дні вимушеного прогулу), який слід стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

постановив :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.09.2021 року №3428 ,,Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділу поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП" в частині застосування до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.10.2021 року №414 о/с ,,Про особовий склад" про звільнення зі служби в поліції начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 з 01.10.2021 року.

Поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП з 02.10.2021 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02.10.2021 року по 17.03.2022 року в розмірі 73 720,75 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.03.2022.

Суддя Костецький Н.В.