Справа № 308/182/22
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/182/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Киніва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 565950 від 25.12.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.12.2021 близько 10 год 30 хв., зайшовши з одягненою на обличчі маскою на автостанцію в м. Ужгород по вулиці Станційна, 2, до нього підійшов поліцейський і повідомив, що його маска не прикриває повністю обличчя і тому відносно нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення. Свою вину у вчиненні вказаного правопорушення позивач не визнав і попросив забезпечити його адвокатом, однак таке його прохання було проігнороване поліцейським. Крім того, як вказує позивач, всупереч чинному законодавству поліцейським не було роз`яснено його права, як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності. А також, не видано копію винесеної відносно нього постанови, яку поліцейський мотивував відсутністю технічної можливості зробити таку. Натомість, в подальшому, при ознайомленні позивача з текстом оскаржуваної постанови, було виявлено, що поліцейським в цій частині внесено неправдиві дані, оскільки зазначено, що в отриманні постанови він відмовився. Відтак позивач вважає, що винесена відносно нього постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву (заперечень проти позову) не скористався, такий не подавав.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.12.2021 о 10:38 год. інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капралом поліції Рейпаші Р.О. було винесено постанову серії ЕГА № 565950 по справі про адміністративне правопорушення (далі ? Постанова), якою гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44?3 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Зі змісту Постанови випливає, що 25.12.2021 гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , перебував в приміщенні автовокзалу без засобу індивідуального захисту - маски чи респіратора, що закривають ніс та рот, чим порушив умови карантину (постанова № 1236).

Також зі змісту вказаної Постанови випливає, що від примірника постанови гр. ОСОБА_1 відмовився, а тому така надіслана йому рекомендованим листом за вих. № 5113 від 28.12.2021.

Диспозиція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перебуванні в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

З аналізу положень ст. 258 КУпАП випливає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376), під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44?3 КУпАП, оскільки перебував у громадському місці у одягненій на обличчі масці. Крім того, вказує на порушення поліцейським норм чинного законодавства, зокрема, в частині не роз`яснення йому гарантованих прав, незабезпечення адвокатом, ненадання в момент винесення копії постанови та внесення до постанови недостовірних відомостей щодо відмови у отриманні такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі ? КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, всупереч наведеної норми, не подав суду ані відзиву, ані наявних у нього документів та матеріалів, які могли б бути використані як докази у справі та свідчили б про правомірність прийнятого рішення. А також свідчили б про те, що поліцейським було дотримано законодавчих гарантій об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З наявних же у матеріалах справи доказів, наданих позивачем, не надається можливим встановити, що поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо роз`яснення гр. ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, щодо сприяння у реалізації його права користуватися юридичною допомогою адвоката. Так само як і те, що поліцейським здійснювалися заходи щодо вручення копії постанови гр. ОСОБА_1 , однак такий від її отримання відмовився. Будь-яких доказів (зокрема, фото- та/або відеоматеріалів; пояснень свідків тощо), які б підтверджували факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44?3 КУпАП матеріали справи не містять.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕГА № 565950 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44?3 КУпАП підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання оскаржуваної постанови протиправною, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, процесуальним законом не передбачено право суду за наслідками розгляду даної категорії справ визнавати постанову протиправною. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 268-272, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕГА № 565950 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44?3 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко