Справа № 420/6798/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6798/20
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Гаврильчук Т.П.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Приморського районного відділу в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2020 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому (з урахуванням уточнень) просила: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30 березня 2020 року про скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27 червня 2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області що виявилася у невидачі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області видати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон із врахуванням наступного висновку Одеського окружного адміністративного суду, отриманого за результатами розгляду справи № 420/6798/20 - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року № 1543-XII;

- визнати протиправною бездіяльність Приморського районного відділу в. м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області що виявилася у невидачі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) паспорта громадянина України у формі ID-картки та зобов`язати Приморський районний відділ в. м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області видати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України у формі ID-картки із врахуванням наступного висновку Одеського окружного адміністративного суду, отриманого за результатами розгляду справи № 420/6798/20 - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року № 1543-XII;

- визнати протиправними дії Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в частині підготовки та спрямування до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подання про скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27 червня 2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III та зобов`язати Біляївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області утримуватися від дій щодо скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка с. Михайлівка, Чимишлійського району, Республіки Молдова; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ) через недотримання нею умов набуття громадянства України за територіальним походженням, встановлених ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2020 році ОСОБА_1 були подані заяви-анкети до територіальних підрозділів Державної міграційної служби України: про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області; про оформлення паспорту громадянина України у формі ID-картки до Приморського районного відділу в. м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. 10 червня 2020 року Приморським районним відділом в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 повідомлено, що рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України скасовано з підстав, передбачених ст.21 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III згідно Довідки Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про припинення громадянства України № 295206 від 30 березня 2020 року, у зв`язку з чим в оформленні документів відмовлено. При цьому паспорт громадянина України у ОСОБА_1 було вилучено Приморським районним відділом в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області для подальшого анулювання та знищення. З метою встановлення фактичних підстав за якими Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області скасували оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Приморського районного відділу в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було подано адвокатські запити адвоката Щукіна О.С. від 24 червня 2020 року № 24/06/20 та від 25 червня 2020 року № 25/06/20 відповідно. Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08 липня 2020 року № 5100.4.5-7054/51.1-20 надано часткову відповідь на адвокатський запит адвоката Щукіна О.С., що рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30 березня 2020 року скасовано рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27 червня 2006 року про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням у зв`язку з неправдиво наданими відомостями щодо проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 з 1985-1986 роки. Будь-які інші запитані адвокатськими запитами адвоката Щукіна О.С. від 24 червня 2020 року № 24/06/20 та від 25 червня 2020 року № 25/06/20 документи з боку Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та його територіальних підрозділів надані не були. Позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає повному скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30.03.2020 року про скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог в розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що факт наявності підстав для набуття громадянства України не знайшов свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, оскільки відомості щодо реєстрації її на території України станом на 1985-1986 р. відсутні. Враховуючи, що паспорт громадянина України є документом, який підтверджує громадянство України, яке набуте на підставі неправдивих відомостей, відповідач дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Щукін О.С. зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 провини або злочинного наміру, подачі завідомо хибних відомостей, обману при отриманні нею паспорта громадянина України. Представник позивача вказує, що фактично Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за наявності тих самих обставин, що слугували підставою для набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , без встановлення будь-яких винних дій з боку ОСОБА_1 , прийняв рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

З огляду на зазначене, представник позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін; усі судові витрати, що будуть мати місце при апеляційному розгляді справи покласти на Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Відзивів на апеляційну скаргу іншими відповідача у справі до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

23 березня 2022 року від представника апелянта надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Також, 23 березня 2022 року від представника позивача - адвоката Щукіна О.С. надійшла заява, в якій він просить у випадку відсутності технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та її представників за наявними в матеріалах справи документами.

Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, строки розгляду справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.06.2006 року ОСОБА_1 звернулася до ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням у зв`язку з її проживанням на території України (м. Біляївка, Одеська обл.) в 1985-1986 роках.

Рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області від 27.06.2006 року ОСОБА_1 визнано громадянкою України на підставі ст.8 Закону України «Про громадянство».

27.06.2006 року ОСОБА_1 було видано довідку про реєстрацію особи громадянином України № 295206.

29.06.2006 року ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 зверталась до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Приморського районного відділу в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та оформлення паспорта громадянина України.

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснило перевірку факту належності ОСОБА_1 до громадянства України.

Відповідно до листа Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 28.12.2019 року № 5127/1393-19 в ході перевірки матеріалів щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 встановлено, що вона оформлювала громадянство України на підставі проживання з 1985-1986 рр. за адресою: АДРЕСА_1 , однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази такого проживання.

Відповідно до доповідної записки начальника Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 25.03.2020 року № 5127-199/5127.1-20, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліками Біляївського РВ та органу реєстрації Біляївської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , у період 1985-1986 роки зареєстрована не була.

Приморський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надіслав до Біляївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області запит про вжиття необхідних заходів щодо поновлення заяви на видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 29.06.2006 року у зв`язку з її відсутністю в процесі ідентифікації.

Приморський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області також надіслав до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області запит щодо перевірки належності до громадянства України ОСОБА_1

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області листом від 12.03.2020 року рекомендувало відібрати пояснення ОСОБА_1 та надати документи підтверджуючі проживання на території України станом на 1985-1986 рр.

ОСОБА_1 надала до Приморського районного відділу в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області письмові пояснення, відповідно до яких станом на 1985-1986 рр. вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у свого знайомого, документи на підтвердження реєстрації за вказаною адресою надано не було.

У зв`язку з вказаними обставинами 30.03.2020 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області винесло подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, яким скасувало рішення ВГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 27.06.2006 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що громадянство України набуто на підставі надання неправдивих відомостей.

Враховуючи відсутність підтвердження підстав для набуття громадянства України, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовило ОСОБА_1 в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи відсутність підтвердження підстав для набуття громадянства України, Приморський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовив ОСОБА_1 в оформленні та видачі паспорта громадянина України.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30.03.2020 року про скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.73 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).

Відповідно до п.44 постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук інформації в Реєстрі щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

У разі подання для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон паспорта громадянина України зразка 1994 року ідентифікація особи здійснюється, зокрема, за даними, що містяться в картотеках територіального підрозділу ДМС.

Якщо паспорт громадянина України зразка 1994 року був виданий територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету, працівник територіального підрозділу ДМС порівнює дані особи та її фотозображення з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі такого паспорта не пізніше наступного дня після приймання до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, встановленою МВС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві про видачу такого паспорта, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі «Службові відмітки» заяви про видачу паспорта проставляється відмітка із зазначенням реквізитів запиту та назви територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, за встановленою МВС формою, а заява про видачу паспорта сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли під час порівняння фотозображення із фотокарткою не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві про видачу такого паспорта, про це повідомляється територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для з`ясування обставин виникнення розбіжностей та вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи. За наявної можливості територіальний підрозділ ДМС здійснює приведення написання імені особи, дати народження або місця народження, які містяться в заяві про видачу паспорта та в облікових документах територіального підрозділу ДМС, у відповідність з відомостями, які внесені до паспорта громадянина України та поданих документів заявника.

За результатами проведених перевірок, ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше із застосуванням засобів Реєстру) працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон або про відмову в його оформленні.

Згідно з п.82 постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники/уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон; 3) особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення (крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку); 4) заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон; 5) дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують інформацію, надану заявником.

Відповідно до п.100 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності вказаних обставин Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та Приморський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області правомірно відмовили ОСОБА_1 в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та паспорта громадянина України, а тому позов в цій частині позовних вимог не належить до задоволення.

Відповідно до п.101 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта, а також згідно з п.83 постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається за територіальним походженням.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама або хоча б один з її батьків, дід чи баба, повнорідні брат чи сестра народилися або постійно проживали до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України відповідно до ст.5 Закону України «Про правонаступництво України», а також на інших територіях, що входили до складу Української Народної Республіки, Західно-Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, що взяв зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про оформлення набуття громадянства України, а також її діти реєструються громадянами України.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215.

Відповідно до п.п.76-79 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, органи внутрішніх справ приймають рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі.

Головне управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України, до якого документи були подані заявником. Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом України «Про громадянство України» підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України, начальник головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління МВС України в області, місті Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.

Рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до районного, районного у місті, міського управління або відділу МВС України, до якого документи були подані заявником.

Районне, районне у місті, міське управління або відділ МВС України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент прийняття Відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням було здійснено перевірку законності проживання на території України, з боку позивача не було допущено порушень при подачі документів для отримання дозволу та посвідки на постійне проживання в Україні, не було подано свідомо неправдивих відомостей, документи не містили недостовірних даних та не були підробленими, будь-яких підстав для відмови у наданні дозволу не було виявило, заперечень не висловлював та визнав позивача таким, що має право на оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, що мало наслідком надання довідки про реєстрацію особи громадянином України.

Відповідно до положень ст.21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до ст.ст.8, 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно з п.88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Під час розгляду справи відповідачі не надали до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України», що визначені п.88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215.

Відповідно до п.96 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом «б» пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Згідно з п.97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

З урахуванням зазначеного, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником на підставі подання територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України та документів, які передбачені підпунктом «б» пункту 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215.

Колегія суддів зазначає, що умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

В свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Тобто, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень законодавства, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених КАС України.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що само по собі подання територіального підрозділу Державної міграційної служби України про скасування рішення від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» не свідчить про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та не порушує права та інтереси особи, оскільки підлягає оцінці керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником в сукупності разом із документами, визначеними підпунктом «б» пункту 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, що в подальшому може бути підставою для прийняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Тобто, дії територіального підрозділу Державної міграційної служби України в частині підготовки та спрямування подання про скасування рішення від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивне в силу приписів Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, відповідають вимогам закону, а тому позов в цій частині позовних вимог не належить до задоволення.

Як вже було зазначено, фактичною підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України визначено те, що нею надані неправдиві відомості щодо проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 , з 1985-1986 роки.

Відповідно до Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України підставами для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України згідно зі ст.21 Закону України «Про громадянство України» стало надання ОСОБА_1 неправдивих відомостей, які були подані для набуття громадянства України, а саме довідки Біляївської міської ради Одеської області від 31 березня 2006 року № 1012 про проживання ОСОБА_1 у м. Біляївка Одеської області у 1985-1986 роках.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що не може вважатися свідомим поданням ОСОБА_1 неправдивих відомостей, які були подані для набуття громадянства України, а саме довідки Біляївської міської ради Одеської області від 31 березня 2006 року № 1012 про проживання ОСОБА_1 у м. Біляївка Одеської області у 1985-1986 роках, оскільки ОСОБА_1 не є особою, що складала та засвідчувала дану Довідку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 набула громадянство України згідно рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі п.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», прийнятого за результатами перевірки відповідності оформлення ОСОБА_1 документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження наявності фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України. Посадовими особами Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області досліджувалися та перевірялися наступні документи: заява ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України від 23.06.2006 року із доданими документами, на якій містяться погоджувальні та затверджуючи підписи Інспектора Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Начальника Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, в. о. Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області; паспорт громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_1 ; посвідка на постійне проживання в Україні на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтво про одруження на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження на ім`я донькиОСОБА_1 ; довідка Біляївської міської ради Одеської області від 31.03.2006 року № 1012 про проживання ОСОБА_1 у м. Біляївка Одеської області у 1985-1986 роках; довідка Виконкому Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про місце реєстрації ОСОБА_1 ; довідка ЗОШ І-ІІІ ступенів № 56 Управління освіти Одеського міськвиконкому МО України про навчання доньки ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 від 23.06.2006 року про припинення іноземного громадянства; декларація ОСОБА_1 від 23.06.2006 року про відмову від іноземного громадянства.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з тим, що громадянство України набуто на підставі надання неправдивих відомостей, є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач порушив свій обов`язок щодо всебічності та повноти отримання необхідної інформації з різних, передбачених законодавством джерел, необхідної для вирішення питання щодо скасування відповідного рішення про оформлення набуття громадянства України.

Посилання апелянта на те, що позивач набув громадянство України на підставі надання неправдивих відомостей були зроблені без врахування всіх обставин та без належного обґрунтування. Колегія суддів також враховує, що подані позивачем документи разом з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням були достовірними, не підробленими та чинними.

Апелянтом не надано суду доказів про існування інших підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем, що передбачені Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215.

Факт набуття громадянства України за територіальним походженням та видачі позивачу в 2006 році довідки про реєстрацію особи громадянином України свідчить про те, що уповноваженими на те органами було проведено перевірку та підстави для визнання її громадянином України за територіальним походженням, будь-яких порушень виявлено не було.

З урахуванням зазначеного, фактично відповідач за наявності тих самих обставин, що слугували підставою для набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем, без встановлення будь-яких винних дій з боку позивача, прийняв рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві». Так, за практикою Суду при визначенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

Європейський суд з прав людини оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень. Тому, будь-яке непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право передбачене ст.8 Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод не буде вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї має наслідком повну зміну способу життя родини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , із 15.03.1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із громадянином України ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , видане 08.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, має доньку - громадянку України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , видане 08.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2014 року державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 4-902, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що навіть якщо в 2006 році рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем прийнято через помилку або зловживання посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на особу (позивача у справі) є неприпустимим.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 30.03.2020 року про скасування рішення Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 27.06.2006 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» є протиправним та належить до скасування.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2022 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик