Справа № 140/16449/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16449/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 19 червня 2021 року №41 про перерахунок пенсії; зобов`язання здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) та Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), виходячи з розрахунку 90 процентів від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20, без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у розмірі 90 процентів середнього місячного заробітку прокурора району. Право на отримання пенсії у зазначеному розмірі при проведенні перерахунків пенсії неодноразово підтверджено судовими рішеннями. Разом з тим, ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення від 19 червня 2021 року №41 про перерахунок пенсії позивача. На той час єдиною підставою для перерахунку пенсії було рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі №140/8102/20, яким ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок його пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20. Але, як вважає позивач, рішення від 19 червня 2021 року №41 не відповідає рішенню суду у справі №140/8102/20; при здійсненні перерахунку пенсії відповідач встановив новий відсотковий розмір пенсії від заробітку, а також обмежив розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, й безпідставно визначив заробіток, з якого обраховується пенсія, у розмірі 42100,00 грн (на підставі пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»).

Позивач не погоджується з таким рішенням та вважає, що оскільки пенсію йому призначено у липні 2005 року у розмірі 90 відсотків середньомісячного заробітку відповідно до норм статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, то при перерахунку пенсії має застосовуватися саме норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати. Частина друга статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню при призначенні пенсії вперше, а не її перерахунку, а застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України. На думку позивача, зміни до Закону України «Про прокуратуру» стосовно зниження відсоткового розміру пенсії та обмеження максимального розміру пенсії поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами Закону №1697-VII з дати набрання ним чинності.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.67-70). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що до 01 грудня 2019 року позивачу виплачувалася пенсія з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати працівників прокуратури; розмір пенсії становив 18187,28 грн. На виконання рішення суду у справі №140/8102/20 ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20 проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону №1697-VII. На дату проведення перерахунку пенсії статтею 86 Закону №1697-VII встановлено, що розмір пенсії становить 60 відсотків суми місячної заробітної плати. Також цією статтею передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на ці норми обчислена на виконання рішення суду від 19 квітня 2021 року у справі №140/8102/21 пенсія позивача з 01 липня 2021 року становить 18540,00 грн. Відповідач вважає, що ним правомірно застосовано положення статті 86 Закону №1697-VII й відмовлено позивачеві в перерахунку пенсії з 13 грудня 2019 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Відповідач, покликаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії (60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури), право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, та обмеження пенсії на підставі абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 цього Закону максимальним розміром, просив їх врахувати та у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з аргументами відповідача та підтримав доводи позову (а.с.76-77). Позивач зазначив, що перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року ГУ ПФУ у Волинській області мало провести на підставі відновленої Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р/(ІІ)/2019 первинної редакції частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII, яка зменшення відсоткового розміру пенсії не передбачає. Також вважає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню висновки Верховного Суду у справі №580/5962/20. Наголосив, що у спірному рішенні для обрахунку пенсії взято заробітну плату, що не відповідає розміру місячного заробітку за відповідною посадою у довідці прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.80).

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 з 01 липня 2005 року отримує пенсію за вислугу років, яка йому була призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ; на обліку як отримувач пенсії перебуває в ГУ ПФУ у Волинській області.

06 березня 2020 року прокуратурою Волинської області позивачу видана довідка №18-98вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою «керівник місцевої прокуратури», становить 45397,34 грн (а.с.18).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі №140/8102/20, яке набрало законної сили 20 травня 2021 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумами пенсії (а.с.30-33).

Зі змісту рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 19 червня 2021 року №41 встановлено, що ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму (масовий), за яким основний розмір пенсії становить 25260,00 грн, виходячи з відсоткового розміру пенсії 60 процентів від середнього заробітку (42100,00 грн х 60%). Розмір пенсії з надбавками з 01 липня 2021 року становить 25373,88 грн, а призначено щомісячно до виплати - 18540,00 грн, з 01 грудня 2021 року - 19340,00 грн.

У позові ОСОБА_1 стверджує, що до липня 2021 року отримував пенсію у розмірі 18187,28 грн.

У зв`язку із перерахунком пенсії з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 30 серпня 2021 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області та просив скасувати рішення від 19 червня 2021 року №41 й здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20, виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 13 грудня 2019 року (а.с.16).

Листом від 06 жовтня 2021 року №11344-10544/Л-02/8-0300/21 (а.с.17) ГУ ПФУ у Волинській області стосовно виконання рішення суду у справі №140/8102/20 повідомило, що на момент проведення перерахунку пенсії чинна норма статті 86 Закону №1697-VII встановлює розмір пенсії 60 процентів від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; максимальний розмір пенсії (урахуванням надбавок, доплат, додаткової пенсії тощо) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Також роз`яснено, що враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, максимальний розмір пенсії становить з 01 грудня 2019 року - 16380,00 грн, з 01 липня 2020 року - 17120,00 грн, з 01 грудня 2020 року - 17690, грн, з 01 липня 2021 року - 18540,00 грн. Крім того, з посиланням на положення пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» інформовано, що з урахуванням максимальної величини нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону станом на 2017 рік, для обчислення пенсії враховано суму заробітної плати керівника місцевої прокуратури станом на 06 вересня 2017 року, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, - 42100,00 грн (25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік», тобто 25 х 1684,00 грн).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими нормативно-правовими актами.

На час призначення позивачу пенсії (2005 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Відповідно до частини першої цієї статті Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» (Закон №1697-VІІ), який набрав чинності 15 липня 2015 року, відповідно до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 та визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Прокуратурою Волинської області ОСОБА_1 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» було видано нову довідку від 06 березня 2020 року №18-98 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Право позивача на перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року на підставі цієї довідки встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі №140/8102/20.

При вирішенні позовних вимог щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20, які полягають у такому.

До правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VІІ не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-ХІІ, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VІІ принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VІІ порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону, та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-ХІІ, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VІІ.

Ураховуючи наведене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 сформувала правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, оскільки на час проведення позивачу перерахунку пенсії (починаючи з 13 грудня 2019 року) стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність, та на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VІІ, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, безпідставними є доводи позивача щодо незастосування при перерахунку пенсії положень Закону №1697-VІІ в частині обмеження пенсії максимальним розміром з огляду на таке.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

За змістом частини першої статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №580/5962/20 у постанові від 21 грудня 2021 року відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14 жовтня 2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, враховуючи правові висновки Верховного Суду у справі №580/5962/20, суд вважає, що позовні вимоги у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд наголошує, що правові висновки Верховного Суду у справі №580/5962/20 стосуються правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII (хоча пенсія була призначена за нормами Закону №1789-XII), а також застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. А тому суд відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для врахування таких правових висновків при розгляді цієї справи.

З огляду на викладені вище висновки стосовно відсоткового розміру пенсії та виплати її у максимальному розмірі, зважаючи на предмет позову, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 19 червня 2021 року №41 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року та про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року, виходячи з розрахунку 90 процентів місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області від 06 березня 2020 року №18-98вих-20 й без обмеження граничного розміру пенсії. З 01 липня 2021 року розмір пенсії позивача підлягав перерахунку у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та він перевищив розмір пенсії, яку ОСОБА_1 отримував до липня 2021 року (90 відсотків від суми місячної заробітної плати працівника прокуратури - 18187,28 грн).

Інші доводи позивача, зокрема, щодо невідповідності розміру середньомісячного заробітку, з якого визначено основний розмір пенсії за віком, не змінюють зміст висновків суду у розглядуваній справі, оскільки місячний розмір пенсії з надбавками до виплати є максимальним.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк