Справа № 726/200/22
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2022-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/200/22
Провадження №2-а/726/12/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Венерський Олександр Сергійович до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Реуса Мирослава Несторовича, УПП в Чернівецькій області, Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою серії ЕАО № 5233613 від 16.01.2022 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, належним чином користувався ременем безпеки, доказів на підтвердження зворотного працівниками поліції зібрано не було. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5233613 від 16.01.2022 року, стягнути судові витрати.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов в якому вказує, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який у порушення ПДР України керував ним будучи не пристебнутим паском безпеки. Внаслідок таких дій стосовно позивача було складено постанову та накладено адміністративне стягнення. Вважеє дії працівників поліції законними, а позовні вимоги такими, які не підлягають задоволенню.

В судове засідання сторони не з`явились, що відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України не є перешкодою для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши заяву позивача та відзив відповідача, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5233613 від 16.01.2022 року, водій ОСОБА_1 о 04 годині 35 хвилин по вул. Проспект Незалежності, 78 у м. Чернівці, керував автомобілем «Фольцваген тауран», д.н.з. НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 в ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Пунктом 2.3.В ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність для водіїв за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Судом досліджено відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції на якому зафіксовано, що патрульний автомобіль наздогнав автомобіль «Фольцваген тауран», під керуванням ОСОБА_1 на вул. Проспект Незалежності у м. Чернівці. Після зупинки транспортного засобу, та ще до того, як працівники поліції підійшли до передніх дверцят водія, ОСОБА_1 вийшов із автомобіля. Працівник поліції вказав, що причиною зупинки є «крики та свисти», що лунали із автомобіля. Після короткого спілкування із водієм, який перебував поза автомобілем, працівник поліції вказав йому, що в даний час він виявив факт керування автомобілем без пристебнутого паска безпеки.

Оцінюючи досліджений доказ, судом може бути констатовано, що причиню для зупинки автомобіля стала поведінка пасажирів, а саме гучні звуки, які лунали із автомобіля. Наздогнавши автомобіль «Фольцваген тауран», працівник поліції не мав можливості встановити чи був водій пристебнутий паском безпеки, оскільки той вийшов із автомобіля ще до приходу полісменів. Окрім того, працівник поліції, встановив факт, наче б то, такого порушення вже після того, як водій вийшов із автомобіля. Після цього, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та була розпочата процедура проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП відповідачем не надано. Таким чином, у справі відсутні докази, які додаються на обгрунтування винесеної постанови. Будь-яких інших фактичних даних, на підставі яких можна було б встановити винуватість ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Так, у ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» наведено вичерпний перелік випадків, за існування яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, оскільки відповідачем не було надано та досліджено доказів на підтвердження винуватості позивача, вина його не доведена будь-якими доказами, притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини останнього, які трактуються на його користь та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Разом із тим, варто звернути увагу позивача на те, що згідно правового висновку КАС ВС викладеного у постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень не діють як самостійний суб`єкт владних повноважень, а тому не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями КУпАП.

Враховуючи викладене, у частині задоволенні позову до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Реуса Мирослава Несторовича необхідно відмовити.

Частиною 1, 5 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі договору про надання юридичних послуг (витяг з якого долучено до матеріалів справи) від 18.01.2022 року, укладеного між позивачем та адвокатським обєднання «Вектор права» в особі адвоката Венерського О.С., розрахунку суми гонорару від 01.02.2022 року, одна година роботи адвоката складає 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня поточного року. Розраховано, що розмір гонорару за проведену консультацію клієнта та підготовки позовної заяви складає 2600,00 гривень. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 5 ст. 121, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 9, 44, 48, 72-77, 134, 139, 245-246, 286, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5233613 від 16.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Реусом Мирославом Несторовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбаченого ч. 5 ст. 121 КпАП України закрити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Заводська, 22) на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Заводська, 22) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано у АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 2600,00 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук