Справа № 300/5826/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 рокуСправа № 300/5826/21 пров. № А/857/21964/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року (суддя Могила А.Б., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просив:

визнати дії ГУПФ щодо зменшення основного розміру пенсії з 73% до 70% неправомірними;

зобов`язати відповідача провести позивачу з 01.12.2019 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплатити відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 73% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі вказує, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача має встановлене законом право в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Зазначає, що у спірних відносинах, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії (73%), яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 , відповідно до Закону №2262-ХІІ з 12.09.1998 призначено пенсію за вислугу років. При призначенні пенсії її основний розмір становив 73 % сум грошового забезпечення (а.с.35).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2018 року по справі №0940/1573/18 (далі - Рішення суду), яке набрало законної сили 15.01.2019, зобов`язано ГУПФ здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з розміру 73% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 (а.с.8 - 10).

Згідно протоколів ГУПФ від 01.03.2019, 01.11.2019 при обчисленні пенсії за вислугу років пенсійним органом враховувалося грошове забезпечення позивача, а саме: посадовий оклад - 3100 грн, оклад за військове звання - 2 400 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 750 грн, надбавка за умови режимних обмежень 15% - 465 грн, премія 2,4% - 209,16 грн. Основний розмір пенсії (73% грошового забезпечення) - 6514, 64 грн. (а.с.13, 44).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 липня 2021 року по справі № 300/2334/21 (далі - Рішення суду-1), яке набрало законної сили 10.08.2021, зобов`язано ГУПФ здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 12.04.2021 №22/6-1473 (далі - Довідка), із врахуванням проведених платежів.

При перерахунку пенсії, згідно протоколу від 01.09.2021, відповідачем змінено основний розмір пенсії, який становить 70% грошового забезпечення (а.с.14).

Позивач звернувся до ГУПФ з заявою від 07.09.2021 про перерахунок його пенсії на підставі Довідки виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 73% сум грошового забезпечення (а.с.5).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 01.10.2021 №7972-7403/К-02/8-0900/21 відмовив позивачу по суті порушеного питання та вказав, що на виконання Рішення суду та Рішення суду-1 здійснено відповідні перерахунки його пенсії, інших зобов`язань на ГУПФ вказаними рішеннями не покладено (а.с.6 -7).

Підставою для цього спору стало те, що Рішенням суду уже вирішено питання зменшення відсоткового розміру пенсії позивача, хоча і за інший період, однак судом у Рішенні суду визнано, що незважаючи на те, як змінилися розміри складових грошового забезпечення позивача, в тому числі і з урахуванням нової довідки про грошове забезпечення позивача відсоткове співвідношення уже призначеної пенсії є сталим та не залежить від зміни розміру грошового забезпечення та не може бути зміненим при перерахунку пенсії.

Так, у Рішенні суду вказано, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом №2262-XII, статтею 63 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом надасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМУ.

Стаття 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Позивачу, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, пенсія призначена, виходячи із 73% сум грошового забезпечення з 12.09.1998.

У статтю 13 Закону №2262-XII вносились зміни Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» від 01.04.2014 (далі - Закон №1166- VII), внаслідок яких максимальний розмір пенсії при її призначенні обмежено до 70%.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, апеляційної інстанції враховує, що 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), в якому дійшла висновку, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються КМУ. Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами КМУ.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Незважаючи на те, як змінилися розміри складових грошового забезпечення позивача, в тому числі і з урахуванням нової довідки відсоткове співвідношення уже призначеної пенсії є сталим та не залежить від зміни розміру грошового забезпечення та не може бути зміненим при перерахунку пенсії.

Крім того, апеляційний суд наголошує на тому, що відповідач зобов`язаний виплачувати суми пенсії, визначені у судовому рішенні, до того часу, поки не зміниться відповідне законодавство, на підставі якого суд прийняв своє рішення.

Вказані висновки суду, викладені у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №308/2897/18.

Станом на час виникнення спірних відносин в законодавство, яке визначає порядок визначення відсоткового розміру пенсії при її призначенні та порядок перерахунку уже призначених пенсій у зв`язку із зміною розмірів складових грошового забезпечення, не було внесено змін.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання Рішення суду.

Апеляційний суд констатує, що спір, стосовно того, який відсотковий розмір має застосовуватись при перерахунку пенсії позивача уже вирішений Рішенням суду.

ГУПФ зобов`язане здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсію у розмірі 73 % грошового забезпечення поки не відбудуться певні зміни у законодавстві і законодавцем буде визначено право пенсійних органів при перерахунку пенсій застосовувати нижчий відсоток грошового забезпечення порівняно з тим відсотком, що набула особа при призначені пенсії.

Відповідач правильно вказує на те, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до статті 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої-другої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статті 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 КАС).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС (статей 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Вказані висновки, узгоджуються із позицією Верховного Суду щодо подібної категорії справ, яка викладена у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19.

Таким чином, слід роз`яснити позивачу, що він має право на звернення до суду в порядку статей 382, 383 КАС з відповідними заявами щодо виконання Рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому частина перша статті 319 КАС визначає, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про закриття провадження у цій справі.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року скасувати та закрити провадження у цій справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 29 березня 2022 року.