Справа № 460/2223/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2022 року м. Рівне №460/2223/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-14547-13 від 11.03.2021;

визнати не податковим Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5), реєстраційний номер НОМЕР_1 за 21.01.2021 та зобов`язати відповідача надати йому статус «До відома»;

зобов`язати відповідача визнати поданим Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5), реєстраційний номер 9126660 за 09.02.2021;

зобов`язати відповідача скасувати нарахування ЄСВ в сумі 9595,30грн в картці особового рахунку, здійснене на підставі Звіту (Додаток 5) реєстраційний номер НОМЕР_1 за 21.01.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в січні 2021 року помилково подала до контролюючого органу Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від за звітний 2020 рік. З метою виправлення даних, зазначених у такому Звіті, позивач подала до відповідача оновлений Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску з нульовими показниками. Позивач вказує, що в силу норм чинного законодавства вона звільнена від сплати єдиного внеску, оскільки є пенсіонером за віком. Проте, контролюючим органом винесена спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 9595,30грн. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 12.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що згідно з приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, що обрали спрощену систему оподаткування, які самостійно визначають суми, на які нараховується єдиний внесок. Відповідно до даних відображених в ІС «Податковий блок», позивачем подано Звіт за 2020 рік (від 22.01.2021), в якому самостійно визначено базу нарахування ЄСВ в сумі 9595,30грн, яка підлягає сплаті. З огляду на вказане, відповідач стверджує, що позивач, подавши звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, фактично надав добровільну згоду на участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. За наведених обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З 07.06.2004 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис від 24.12.2004 № 0000610.

З березня 2011 року позивач отримує пенсію за віком, що стверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.03.2011.

З 01.01.2012 позивач є платником єдиного податку (2 група), що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 24.04.2019 № 215.

22.01.2021 позивач подала відповідачу Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма № Д5 (річна)) за 2020 рік, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати за 2020 рік у розмірі 9595,30грн. Згідно з Квитанцією № 2, вказаний Звіт прийнятий податковим органом та зареєстрований за № 3629900.

09.02.2021 позивач повторно подала відповідачу Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма № Д5 (річна)) за 2020 рік, в якому у Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в усіх рядках граф «Сума чистого доходу (прибутку), заявлена в податковій декларації / Самостійно визначена сума доходу / Частка розподіленого доходу», «Сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини» та «Сума нарахованого єдиного внеску (графа 4 х графа 5)» проставила показники «0.00». Згідно з квитанцією № 2, вказаний Звіт не прийнятий податковим органом. Так, у квитанції вказано, що відомості звітності страхувальника не внесено до Реєстру застрахованих осіб; запропоновано виправити помилки (Помилка Таблиця 1 додатку 5. В рядках не зазначена сума нарахованого єдиного внеску; Помилка Таблиця 1 додатку 5. В рядках не зазначена сума, на яку нараховується єдиний внесок) та надіслати повторно електронний документ.

Того ж дня, 09.02.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій повідомила, що вона з 24.03.2011 є пенсіонеркою та не приймала рішення про добровільну сплату єдиного внеску, а Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік (від 22.01.2021 № 3629900) був поданий помилко, у зв`язку з чим просила анулювати такий звіт.

Листом від 18.02.2021 за № 1803/6/17-00-24-08 відповідач повідомив, що Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік (від 22.01.2021 № 3629900) був поданий позивачем у порядку та за формою, визначені чинним законодавством. У вказаному Звіті позивачем самостійно визначено базу для нарахування єдиного внеску, який, у зв`язку з наведеним, підлягає сплаті.

11.03.2021 відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14547-13, згідно з якою податковий орган вимагає від позивача сплати заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 9595,30грн.

Позивач, вважаючи вказану вимогу протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За правилами пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 2 Розділу III «Форми та строки подання Звіту» Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за № 460/26905 (далі - Порядок № 435), ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Частиною четвертою статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 Розділу III «Форми та строки подання Звіту» Порядку № 435, ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

У разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, члени фермерських господарств, які отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе відповідно до пунктів 10, 11 розділу IV цього Порядку один раз на рік у терміни, визначені пунктами 2, 5 цього розділу. Звітним періодом є календарний рік.

За правилами частини другої статті 10 Закону № 2464-VI, особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

Частиною третьою статті 10 Закону № 2464-VI встановлено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Податковий орган, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону № 2464-VI, у договорі про добровільну участь зазначаються: назва документа; відомості про особу, які вносяться до системи персоніфікованого обліку (частина третя статті 20 цього Закону); строк дії договору;

порядок сплати єдиного внеску та рахунки, на які він має сплачуватися; умови набуття застрахованою особою права на виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням відповідно до закону; умови розірвання договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін або передбачені типовим договором про добровільну участь, що не суперечать законодавству про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція № 449), Розділ V якої регламентує порядок добровільної сплати єдиного внеску та порядок укладення договорів про добровільну участь.

Отже, добровільна сплата єдиного внеску здійснюється за умови укладення особою з органом доходів і зборів договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного страхування.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем і відповідачем не укладався договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; а позивач в силу вимог частини четвертої статті 4 Закону України №2464-VI звільнена від сплати внеску, оскільки отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.03.2011.

Помилкова ж подача позивачем звіту не свідчить та не може свідчити про добровільну участь позивача у системі страхування.

Варто зауважити, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2021 № Ф-14547-13 сформована податковим органом відповідно до статті 25 Закону № 2464-VI.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 25 Закону № 2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпунктів 14.1.153 і 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкова вимога і вимога про сплату недоїмки з ЄСВ не є тотожними документами, підстави їх формування є різними.

Більш того, відповідно до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Подання позивачем звіту не є самостійним визначенням грошових зобов`язань у розумінні пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно, ці суми неможливо ототожнити з узгодженими грошовими зобов`язаннями, а тому несплата сум, зазначених у них, не свідчить про виникнення боргу.

Отже, за фактом подання звітів з ЄСВ не виникає обов`язок здійснювати його сплату, відповідно, несплата цих сум не призводить до виникнення недоїмки.

Такий правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 11.02.2020 у справі № 240/4809/19 (адміністративне провадження № К/9901/29841/19).

Зважаючи на те, що у спірний період позивач мала статус фізичної особи - підприємця, перебувала на спрощеній системі оподаткування, була та є пенсіонером за віком, не укладала договору з контролюючим органом на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, тому оскаржувана вимога від 11.03.2021 № Ф-14547-13 про нарахування суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 9595,30грн сформована протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, так само як і вимоги в частині зобов`язання відповідача внести відповідні зміни щодо зменшення суми зобов`язань із самостійно нарахованого єдиного соціального внеску за 2020 рік до картки особового рахунку позивача.

Щодо позовних вимог в частині визнання не податковим Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (від 22.01.2021 № НОМЕР_1), зобов`язання відповідача надати такому Звіту статус «До відома», а також зобов`язання відповідача визнати поданим Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (від 09.02.2021 № 9126660), то суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту 1 Розділу V «Виправлення помилок» Порядку № 435, у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.

Водночас, суд констатує, що ані вказаним Порядком, ані іншими нормативно-правовими актами, не передбачено право платника ЄСВ повторно подати звіт у разі помилкового зазначення сум ЄСВ у такому звіті.

Суд зазначає, що у випадку не реєстрації відповідачем звіту згідно з додатком 5 із зазначенням позивачем правильних сум нарахованого єдиного внеску, в тому числі проставлення нульових зазначень у зв`язку з відсутністю обов`язку щодо сплати єдиного внеску, у останнього виникне ситуація, за якої позивачу хоч і не належить сплачувати єдиний внесок, проте такий звіт буде відсутній у інформаційній системі податкового органу, що призведе до наступного порушення прав позивача (накладення фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом, тощо).

У відповідності до частини першої та четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

З врахуванням основоположного принципу верховенства права, враховуючи відсутність законодавчо врегульованого механізму повторного подання звіту з ЄСВ згідно з додатком 5 фізичною особою-підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, у випадку помилкового зазначення сум нарахованого єдиного внеску, суд, з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області прийняти від ОСОБА_1 новий Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік (від 09.02.2021 № 9126660).

Також суд звертає увагу на те, що звітність з ЄСВ подається платниками податку до органів податкової служби в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, а тому посадові особи таких органів зобов`язанні керуватися Методичними рекомендаціями щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затвердженими наказом Державної податкової служби України від 14.06.2012 № 516 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4.13.8. Методичних рекомендацій, якщо платник податків надіслав АЗ податковий документ з ознакою «Звітний», то кожному наступному документу, надісланому до граничного терміну, проставляється ознака «Звітний новий». Орган ДПС визнає оригіналом електронний документ, отриманий останнім до закінчення граничного терміну подання податкової звітності, встановленого для подачі звітності у паперовому вигляді.

Кожній попередній податковій звітності, що подана до граничного терміну подання звітності і була прийнята ОДПС у базі даних податкової звітності районного рівня, надається статус «До відома».

Оскільки суд прийшов до висновку про зобов`язання відповідача прийняти Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік (від 09.02.2021 № 9126660), тому, з огляду на приписи пунктом 4.13.8. Методичних рекомендацій, суд вважає за доцільне також задовольнити вимогу про зобов`язання відповідача надати Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (від 22.01.2021 № НОМЕР_1) статус «До відома».

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем не доведено правомірності своєї поведінки в спірних правовідносинах, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908грн, сплачена відповідно до квитанції від 23.03.2021 № 177310067, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2021 № Ф-14547-13 в повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області внести до картки особового рахунку ОСОБА_1 відомості про зменшення суми зобов`язань з єдиного соціального внеску за 2020 рік на 9595,30грн, самостійно нарахованих згідно зі Звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік, від 22.01.2021 № НОМЕР_1.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області прийняти від ОСОБА_1 новий Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік, від 09.02.2021 № 9126660.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області надати Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік, від 22.01.2021 № НОМЕР_1 статус «До відома».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 908грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 29 березня 2022 року

Суддя У.М. Нор