Справа № 127/32144/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/353/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5047511 від 19 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5047511 від 19 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року вказаний адміністративний позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які він усунув у визначений судом термін.

15 грудня 2021 року ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 05 січня 2022 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 24 лютого 2022 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 19 листопада 2021 року інспектором поліції 1-го батальйону 3-ї роти управління патрульної поліції в Житомирській області Ткачуком М.С. винесено постанову серії ЕАО №5047511 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він 19 листопада 2021 року об 11.17 год. на автодорозі М-06 86 км керував легковим автомобілем марки «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом під час зміни напрямку руху, а саме зупинки інспектором, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України - з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожного руху України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Отже, за своєю суттю є попереджувальними сигналами, вимоги до їх ввімкнення містяться в розділі 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху України.

Увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами відповідно до п.п. «г» п. 9.1 Правил дорожнього руху України.

Попереджувальні сигнали, які повинні подаватись при початку руху і зупинкою чи зміні його напрямку, зазначено в п. 9.2, п. 9.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту або рукою, у разі їх відсутності або несправності.

Користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 «Користування зовнішніми світловими приладами» Правил дорожнього руху України, який визначає правила ввімкнення освітлювальних приладів в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості.

Таким чином, увімкнення ближнього світла фар з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах як попереджувального сигналу під час руху поза населеним пунктом регулюється п. 9.8 Правил дорожнього руху України, та не застосовується безпосередньо при зміні напрямку руху, що передбачено п. 9.2, п. 9.3 Правил дорожнього руху України і не регулюється розділом 19 «Користування зовнішніми світловими приладами» Правил дорожнього руху України.

Отже, за не ввімкнене ближнє світло фар з 01 жовтня до 01 травня згідно з п. 9.8 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП, відповідно до змісту якої, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього кодексу, тягнуть за собою попередження. Тому він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора поліції, просить визнати постанову серії ЕАО №5047511 від 19 листопада 2021 року протиправною та скасувати її, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Іваненко О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а також до матеріалів справи в якості доказу долучив диск з відеозаписом події, яка мала місце за участю позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2021 року інспектором поліції 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Ткачуком М.С. винесено постанову серії ЕАО №5047511 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він 19 листопада 2021 року об 11.17 год. на автодорозі М-06 86 км керував легковим автомобілем марки «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом під час зміни напрямку руху, а саме зупинки інспектором, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України - з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 за № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, оскільки за не ввімкнення ближнього світла фар з 01 жовтня до 01 травня згідно з п. 9.8 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП, відповідно до змісту якої, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження, а тому він не погоджується з оскаржуваною постановою.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пункт 9 ПДР визначає правила користування попереджувальними сигналами.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

При цьому згідно з Правилами дорожнього руху України попереджувальні сигнали повинні вмикатися для попередження про початок або зміну руху транспортного засобу, в той час як зовнішні світлові прилади повинні бути увімкнені під час руху або зупинки транспортного засобу.

Отже, частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за два окремих склади правопорушення: 1) порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами; 2) порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з п. 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дального) світла. Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом.

Абзацом 2 пункту 9.8 ПДР встановлено правило користування зовнішніми світловими приладами, а саме визначено, що з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Отже, невиконання обов`язку увімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар поза населеними пунктами є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Така ж позиція висловлена Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 21.07.2021 (справа №279/1859/21), від 07.04.2021 (справа №726/1860/20).

Таким чином,твердження позивача, що за не ввімкнення ближнього світла фар з 01 жовтня до 01 травня згідно з п. 9.8 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП, є хибними.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Представником відповідача - Іваненком О.В. суду був наданий диск з відеозаписом події, яка мала місце 19 листопада 2021 року за участю позивача, який відображає відомості про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5047511 від 19 листопада 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 122, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5047511 від 19 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: