Справа № 440/1047/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/1047/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України /далі відповідач/ про:

- визнання протиправною бездіяльності 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо невиконання перерахунку та невиплати в повному розмірі сум грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року;

- зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та здійснити його виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити виплату ОСОБА_1 індексації заборгованої суми з січня 2020 року по день фактичного розрахунку;

- зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі середнього заробітку за весь час затримки виплати грошового забезпечення в повному обсязі по день фактичного розрахунку з урахування рішення суду по справі №440/7782/21 /а.с. 1-11/.

Позов обґрунтований тим, що позивач проходив військову службу у 3 Територіальному Одеському вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та у період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року йому здійснювалось нарахування грошового забезпечення в неналежному розмірі. Позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами 2102 грн, а не на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2018 року, який становить 1762 грн. Листом відповідача №54/09-2156 від 20 грудня 2021 року позивачу повідомлено, що за посадою начальника вузла зв`язку, яку він займав, розмір посадового окладу становить 7890 грн, а тому відсутні правові підстави для перерахунку та виплати грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року. З бездіяльністю відповідача щодо непроведення перерахунку та невиплати в повному розмірі сум грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року позивач не погоджується та вважає її протиправною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 34-38/ зазначив, що з 29 січня 2020 року (дата набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18) відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 у первісній редакції, згідно якого розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). Таким чином, зазначена норма встановлює спосіб визначення розмірів посадових окладів, який визначається з розрахункової величини 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року. Водночас згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Застосування лише частини положення пункту 4 постанови №704 не відповідає правовим принципам законодавства.

У відповіді на відзив /а.с. 44-46/ позивач зазначив про безпідставність доводів відповідача.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в 3 Територіальному Одеському вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в період 18 липня 2000 року по 31 грудня 2020 року, що підтверджується довідками 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №49 від 28 лютого 2021 року /а.с. 21/ та №29 від 09 лютого 2022 року /а.с. 39/.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року в 3 Територіальному Одеському вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 54/06-2146 від 16 грудня 2021 року /а.с. 25/ розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , який займав посаду «начальник вузла зв`язку», становив: посадовий оклад 7890,00 грн, військове звання «майор», оклад за військовим званням 1340,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України із заявою від 07 грудня 2021 року /а.с. 17-18/, в якій просив провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 з розрахунку посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення (премії, надбавка за вислугу років, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливості проходження служби), розмір яких визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 7, 12, 13, 14 до постанови №704, у зв`язку із набранням чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, якою поновлено дію попередньої редакції пункту 4 постанови №704, що є підставою для перерахунку його грошового забезпечення з 29 січня 2020 року.

Листом 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №54/09-2156 від 20 грудня 2021 року /а.с. 19-20/ ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 наказом Адміністрації Держспецзв`язку №151 від 13 березня 2018 року затверджено Інструкцію про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІ вказаної Інструкції №151 посадові оклади військовослужбовців виплачуються залежно від займаних ними посад у розмірах, визначених схемами тарифних розрядів за посадами військовослужбовців, які затверджує Адміністрація Держспецзв`язку, згідно із додатками 1, 7 до Постанови №704. Наказом Адміністрації Держспецзв`язку №119 від 28 лютого 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 року за №321/31773, встановлено посадові оклади військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а пунктом 2 вказаного наказу передбачено, що посадові оклади визначаються у розмірах відповідно до Схеми тарифних розряді за посадами осіб шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого цим наказом. Крім того, наказом Адміністрації Держспецзв`язку №180 від 21 березня 2018 року затверджено схему розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Держспецзв`язку, де за посадою начальника вузла зв`язку, яку він займав, розмір посадового окладу становить 7890 грн. Відтак, відсутні правові підстави для перерахунку та виплати йому грошового забезпечення в іншому розмірі з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку та невиплати в повному розмірі сум грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, зокрема схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатком 7 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Відповідно до пунктів 2 та 4 вказаної постанови (у редакції до внесення змін постановою № 103) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (пункт 1) вирішено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 6 цієї постанови також внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, зокрема пункт 4 постанови № 704 викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."

Таким чином, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції постанови №103 при встановленні правила обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовано такий показник як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, що набрала законної сили 29 січня 2020 року, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Отже, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18, тобто з 29 січня 2020 року, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до внесення до неї змін пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14".

Оскільки пунктом 4 Постанови № 704 визначено граничну нижню величину, яка береться до розрахунку окладів та складає 50 % мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року, то у випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, прожитковий мінімум менше за 50 % мінімальної заробітної плати, мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку відповідного окладу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць працездатних осіб: з 1 січня - 2102 гривні.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривень.

Отже, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, в сумі 2102 гривні є меншим ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року, в сумі 2361,50 грн.

Таким чином, при визначенні розміру посадового окладу з урахуванням тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 в якості розрахункової величини застосовується мінімальна заробітна плата, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений у 2020 році (2102,00 грн), нижче, ніж 50 % мінімальної заробітної плати (2361,50 грн).

Водночас пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

Отже, пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2017 року, законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункову величину для визначення посадових окладів, в тому числі й для осіб офіцерського складу Держспецзв`язку.

Норма пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" є чинною станом на 29 січня 2020 року та неконституційною не визнавалася.

З огляду на те, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 передбачено, що при обрахунку розмірів окладів застосовується величина, що становить не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII мінімальна заробітна плата не може бути використана в якості розрахункової величини для визначення розмірів окладів, то суд не знаходить підстав для застосування пункту 4 Постанови КМУ №704, оскільки норма цього пункту не приведена у відповідність до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII.

Застосувавши пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 не в повній мірі, а лише в певній її частині (як того просить позивач), суд перебере на себе повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення розмірів окладів та фактично змінить формулу, за якою визначаються розміри окладів військовослужбовців, виключивши із формули величину (що становить не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), яка визначається шляхом порівняння розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, із 50 відсотками розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

З огляду на те, що суд не вправі застосовувати норми інакше, ніж вони прописані у відповідному законі чи підзаконному нормативному акті, то відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн, оскільки це суперечить приписам пункту 4 постанови № 704, яка встановлює, що при обрахунку посадового окладу застосовується величина, що становить не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду.

Так, в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 240/4946/18 Велика Палата Верховного Суду виклала висновок щодо застосування пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а саме: після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

А в постанові від 27 травня 2021 року у справі № 520/5794/2020 Верховним Судом сформульовано наступну правову позицію: Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, колегія суддів приходить до висновку про те, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

В ухвалі від 13 вересня 2021 року у справі № 260/4262/20 Верховний Суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження про перегляд судових рішень про відмову у задоволенні позову про видачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року із визначенням розмірів видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, не знайшов підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 520/5794/2020.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо невиконання перерахунку та невиплати в повному розмірі сум грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України перерахувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та здійснити його виплату з урахуванням раніше виплачених сум задоволенню не підлягають.

З огляду на відсутність підстав для задоволення вищевказаних позовних вимог, відсутні й правові підстави для задоволення всіх інших, похідних від них позовних вимог (про зобов`язання відповідача здійснити виплату індексації заборгованості та нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати грошового забезпечення).

За таких обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Гоголя, буд. 179, м. Миргород, Полтавська область, 37602, ідентифікаційний код34264453) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк