Справа № 160/17238/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/17238/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 (суддя Маковська О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VІІ;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.11.2020, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести позивача на пенсію по інвалідності з 30.10.2020 відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ і призначити пенсію у розмірі 60 відсотків від середньомісячного заробітку з урахуванням довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-65 вих. 20 від 30.10.2020 та провести відповідний перерахунок пенсії з дня подачі заяви про переведення на інший вид пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позов задоволено.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було здійснено повне дослідження доказів, не встановлено всі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, в той час як в матеріалах справи наявні належні докази з яких вбачається відсутність достатнього стажу для призначення пенсії за інвалідністю відповідно до Закону України Про прокуратуру. Так, згідно трудової книжки позивача, його стаж роботи в органах прокуратури складає 7 років 4 місяці 11 днів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 працював:

- з 07.02.2010 по 19.03.2012 на посаді директора районного центру Олевської районної державної адміністрації Житомирської області;

- з 15.10.2012 по 15.10.2013 стажистом на посаді прокурора прокуратури м.Тернівки;

- з 19.06.2013 по 27.10.2014 - прокурор прокуратури м.Тернівка;

- з 28.10.2014 по 14.12.2015 - прокурор Новомосковської міжрайонної прокуратури;

- з 15.12.2015 - прокурор Новомосковської місцевої прокуратури.

Вказане підтверджується копією трудової книжки позивача, Протоколом засідання комісії прокуратури Дніпропетровської області по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років від 01.03.2016 та Довідкою Дніпропетровської обласної прокуратури від 08.10.2020 №07-317вих.20.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 28.09.2020 позивачу установлена інвалідність ІІ групи з дитинства по зору, у зв`язку з чим, останньому призначено пенсію по інвалідності.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію відповідно до ст.86 Закону України Про прокуратуру .

Відповідач листом від 12.11.2020 №0400-0318-8/108329 відмовив позивачу в переході з пенсії по інвалідності на пенсію відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру . Відмова мотивована тим, що згідно трудової книжки, стаж роботи в органах прокуратури складає 07 років 04 місяці 11 днів.

Відповідач також зазначив, що період роботи стажистом на посаді прокурора м.Тернівка може бути зарахованим у вислугу років, проте не береться до уваги при обрахунку стажу роботи на посаді прокурора.

Крім того, позивача повідомлено, що зарахувати період роботи на посаді директора районного центру Олевської районної державної адміністрації Житомирської області не має підстав, так як такий стаж не відноситься до прокурорських посад.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів та працівників прокуратури регулюється Законом України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII.

В свою чергу, статтею 86 Закону №1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною 6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалась.

З аналізу приписів вищевказаної норми слідує, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії позивачу має зараховуватись як час роботи безпосередньо на прокурорських посадах, так і стаж роботи на посадах стажиста, помічника прокурора, старшого помічника прокурора, а також на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Записи у трудовій книжці щодо вище зазначених періодів роботи позивача не містять виправлень, підчищень або описок, відтак належним чином підтверджують роботу та навчання позивача у вказаний період.

При цьому, посади, які позивач обіймав у вказані періоди в Олевської районної державної адміністрації Житомирської області вимагали наявності вищої юридичної освіти.

Отже, оскільки позивач мав необхідний рівень освіти державного службовця станом на час перебування на державній службі, періоди його роботи у вказаних установах мають бути зараховані до стажу роботи в органах прокуратури для призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, відповідач протиправно не врахував до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію згідно з ч.9 ст. 86 Закону України Про прокуратуру, періодів роботи з 07.02.2010 по 19.03.2012 на посаді директора районного центру Олевської районної державної адміністрації Житомирської області; з 15.10.2012 по 15.10.2013 стажистом на посаді прокурора прокуратури м.Тернівки.

Таким чином, станом на 03.09.2020 стаж роботи позивача в органах прокуратури становить понад 10 років.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу роботи в органах прокуратури для призначення пенсії згідно ст. 86 Закону України Про прокуратуру, оскільки приписами наведеної норми передбачено, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії має зараховуватись як час роботи безпосередньо на прокурорських посадах, так і стаж роботи, зокрема на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою, наявність у позивача такого стажу підтверджено записами трудової книжки.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію позивачу згідно ч. 9 ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя Я.В. Семененко