Справа № 420/157/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/157/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 січня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорту громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 року №719-V);

- стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , надавши усі необхідні документи, однак, листом від 09 грудня 2021 року відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України за кордон без безконтактного електронного носія, оскільки це порушує право позивача на віросповідання та примушує до обробки персональних даних.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що з 20.12.2016 року органи та підрозділи Державної міграційної служби України здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено постановою №152.

Крім того, відповідач зазначає, що заява позивача, зважаючи на те, що вона не є заявою-анкетою встановленого зразка, розглянута відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та листом від 09.12.2021 року проінформовано позивача у визначені законодавством порядку та строки про результати їх розгляду, з наданням позивачу відповідного роз`яснення щодо порядку оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Процесуальні дії та клопотання учасників процесу

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

02 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №6609/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

09 березня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №ЕС/655/22).

Станом на 28 березня 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

29 листопада 2021 року позивач звернувся до Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області з заявою про оформлення та видачу дочці позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних.

До вказаної заяви позивачем було додано:

дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см.;

копія свідоцтва про народження на 1-му арк.;

копія паспорта громадянина України на 1-му арк.;

копія квитанції про сплату адміністративного збору на 1-му арк.

Листом Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області від 09.12.2021 року за №5114-2741/5114-2/1, позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви та роз`яснено, що для того щоб оформити паспорт громадянина України для виїзду за кордон доньці позивача гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій вже виповнилося повних 14 років «на момент звернення» необхідно оформити паспорт громадянина України у формі id-картки.

Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Джерела права та висновки суду

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначені Законом України від 20.11.2012 року №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон України №5492-VI).

Відповідно абзацу першого частини першої статті 4 Закону України №5492-VI єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Положеннями абзацу третього частини першої статті 4 Закону України №5492-VI визначено, що єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України" від 14.07.2016 року №1474-VІІІ внесено зміни до Закону України №5492-VI, які набрали чинності з 01.10.2016 року.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України №5492-VI визначено, що термін "безконтактний електронний носій" вживається у значенні, як імплантована у бланк документа безконтактна інтегральна схема для внесення персональних даних, параметрів, у тому числі біометричних, що дає змогу здійснювати комплекс заходів, пов`язаних з верифікацією особи, та може використовуватися як засіб електронного цифрового підпису у випадках, передбачених законом.

Відповідно частини першої статті 13 Закону України №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, це паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Нормами частини першої, другої, п`ятої статті 15 Закону України №5492-VI встановлені вимоги до бланків документів та їх форми, а саме: бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення. Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Бланки документів, в які імплантовано безконтактний електронний носій для внесення персональних даних, біометричних даних, параметрів та іншої інформації про особу, повинні бути виконані багатокомпонентним захисним друком, містити символ електронного документа, інформацію про підприємство, на якому виготовлено бланк документа, зображення малого Державного Герба України.

Згідно з вимогами частин першої - четвертої, сьомої статті 22 Закону України №5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України не може мати більше двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних. До паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: назва держави; назва документа; тип документа; код держави; номер документа; ім`я особи; громадянство; дата народження; унікальний номер запису в Реєстрі; стать; місце народження; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); дата закінчення строку дії документа; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; дані про перебування на консульському обліку (за бажанням особи або її представника, представника закладу, який виконує функції опікуна чи піклувальника над особою).

Відповідно частини другої статті 15 та частини другої статті 22 Закону України №5492-VI Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 07.05.2014 року №152 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 року №1001) "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон", якою затверджені зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Частиною четвертою цієї постанови визначено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20.12.2016 року припиняється; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20.12.2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

З огляду на викладене, відповідно до норм чинного законодавства з 20.12.2016 року органи та підрозділи Державної міграційної служби здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено вказаною постановою.

Таким чином, прийняття документів та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія з 20.12.2016 року припинено.

Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 після 20.12.2016 року, а саме 29.11.2021 року.

Отже, оскільки у інший спосіб оформлення закордонного паспорту громадянину України не передбачено, у відповідача були відсутні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних на підставі поданої заяви позивача.

Щодо застосування норм Закону №5492-VI, який за твердженням позивача з посиланням на рішення Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, не відповідає Конституції України, слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України належить виключно до компетенції Конституційного Суду України.

Закон № 5492 у встановленому порядку неконституційним не визнаний, є чинним, а тому згідно положень статті 68 Конституції України є обов`язковим для виконання. Діючих альтернативних нормативних актів, які б врегульовували по іншому порядок видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, немає.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність правових підстав для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, суд дійшов висновку, що в оскаржуваній бездіяльності відповідача відсутні ознаки протиправності.

До того ж, відповідачем не створено перешкод позивачу в реалізації права на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, натомість надавалися повні та всебічні роз`яснення щодо порядку та процедури оформлення паспорту.

Доводи позивача про те, що оформлення і видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон із безконтактним електронним носієм є втручанням у його право на повагу до приватного та сімейного життя, принижує гідність, є неприйнятними, оскільки позивач не зазначає конкретно в чому саме полягає таке втручання та приниження, а також жодних належних та допустимих доказів з цього приводу не надав.

Окрім того, за положенням частини другої статті 22 Закону № 5492-VI мати паспорт громадянина України для виїзду за кордон є правом, а не обов`язком громадян України. І таке право може бути реалізовано не на власний розсуд особи, а у законодавчо встановлений спосіб з дотриманням певного порядку.

При цьому, твердження позивача про те, що надання унікального номера запису в реєстрі під час його оформлення або вчинення з ним певних дій без його згоди є протиправним, порушує його права, включаючи право на захист персональних даних, суд приймає до уваги, але зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства видача саме закордонного паспорта без застосування безконтактного електронного носія не передбачено.

При цьому, відповідні норми чинного законодавства на час виникнення спірних у цій справі правовідносин неконституційними не визнавалися, були чинними та підлягали до застосування, а тому у відповідача не було жодних правових підстав їх не виконувати.

Щодо посилання позивача на рішення Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, суд їх не застосовує, оскільки вказана правова позиція стосується визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, тоді як предметом розгляду цього спору є видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

При цьому, згідно частини п`ятої статті 242 КАС України судом враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 30.10.2019 року у справі № 816/1423/18 та від 24.06.2021 року у справі № 0240/3048/18-а.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65003, ) в особі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Ак. Філатова, 23-В, м. Одеса, 65080).

Суддя С.О. Cтефанов

.