Справа № 560/1458/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1458/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ТОВ "Полімер-продукт" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 39/2201-0701 від 05.01.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим повідомленням-рішенням №39/2201-0701 від 05.01.2022 встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44. п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.1 та ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, із змінами та доповненнями, п.4 та п.5 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 за №392/3685, п.6 та и.9 П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 71255 гривень, у тому числі за три квартали 2019 року на суму 71255 гривень, за 2019 рік на суму 71255 гривень, в результаті допущених порушень: ТОВ "Полімер-Продукт" завищено інші операційні витрати (р. 2180 Звіту про фінансові результати форми №2-м) на суму 395861 гривень, в т.ч. три квартали 2019 року в сумі 395861 гривень, 2019 рік в сумі 395861 гривень в результаті віднесення до їх складу суми грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями донарахованими за результатами попередньої документальної планової перевірки.

В результаті Відповідачем збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 78381 грн., з них: 71255 грн, - за податковими зобов`язаннями; 7126 - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач вважає, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем, порушує його права свободи та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.01.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв до свого провадження цю адміністративну справу та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що до перевірки не надано первинний бухгалтерський документ (бухгалтерська довідка), що підтверджує правомірність віднесення витрат в сумі 395861,19 грн до інших операційних витрат. Зауважує, що у разі складання бухгалтерської довідки для оформлення господарської операції (виправлення помилок, які зумовлюють зміни у структурі активів і зобов`язань та / або власному капіталі підприємства), вона відноситься до первинних документів. Отже, при виявленні помилки в облікових регістрах передбачено складання бухгалтерської довідки, яка в цьому випадку є підставою (первинним документом) для виправленого запису до відповідного регістру бухгалтерського обліку і Головної книги.

Дослідивши позовну заяву, відзив, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімер-продукт" зареєстровано як юридична особа з 04.08.2004, та основним видом діяльності є 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Головним управління ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Полімер-Продукт" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020.

За результатами перевірки складено акт документальної планової виїзної перевірки від 03.12.2021 №8609/22-01-07-01/33058932.

За наслідками проведеної перевірки прийнято, в тому числі оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 05.01.2022 форми "Р" № 39/2201-0701, яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 71255,00 грн, штрафну санкцію в сумі 7126,00 грн.

Суд встановив, що як наслідок порушення позивачем п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.4, п.5 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", п.6, п.9 П(С)БО 16 "Витрати" платником завищено інші операційні витрати на 395681 гривню внаслідок віднесення до їх складу за три квартала 2019 року сум штрафних санкцій включення до їх складу штрафних санкцій за результатами попередньої документальної планової перевірки у відповідному розмірі, і як наслідок занижено податок на прибуток на загальну суму 71255 гривень, у тому числі за три квартала 2019 року на суму 71255 гривень, за 2019 рік на суму 71255 гривень.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач вважає його протиправним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно ст.77 ПК України, Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.157, п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Згідно пп.60.1.4. п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Суд зазначає, що за результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача було встановлено наступні порушення: - п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, п.1 та cт.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XІV, із змінами та доповненнями; п.4 та п.5 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 за №392/3685, п.6 та п.9 П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №9318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму у сумі 71255 гривень, у тому числі за три квартала 2019 року на суму 71255 гривень, за 2019 рік на суму 71255 гривень; - пп. 134.1.1 п. 134.1 cт. 134, п. 140.2 cт. 140 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування" на загальну суму 825505 гривень, в т.ч. за І квартал 2020 року в сумі 237334 гривень, за півріччя 2020 року в сумі 431016 гривень, три квартали 2020 року в сумі 626239 гривень, за 2020 рік в сумі 825505 гривень; - п.185.1 ст.185, абз."б" п.187.1 cт.187, п.188.1 cт. 188 Податкового кодексу України, в результаті чого звищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду па загальну суму 2000 гривень, в тому числі за: грудень 2020 року в сумі 2000 гривень; - пп. "б", "ґ" п.176.2 ст,176 Податкового кодексу України та п.3.1, п.3.2, п.3.6 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум - доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом від 13.01.2015 за №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 31 жовтня 2018 року №863 та від 26 травня 2020 року №241 у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (за формою N1-ДФ) за IV квартал 2020 зазначено недійсні реєстраційні номери облікових карток платників податків, що призвело до зміни платника податку: IV кварталі 2020 року податковий номер 315748325, ознака доходу 157- недійсний; - у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (за формою № 1-ДФ) - за 3, 4 квартал 2019 та 4 квартал 2020, платником, подано не в повному обсязі, а саме - не відображено суми штрафних санкцій, сплачені водіями під час відрядження і повернуті їм, з ознакою доходу "127" "Інші доходи"; пп. 164.2.20 п. 164.2 cт. 164, пп. 168.1.2 п. 168.1 cт. 168, пп. "а" п. 176.2 cт. 176 Податкового кодексу України - не нараховано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб на понесені витрати у вигляді оплати штрафних санкцій своїм працівникам у сумі 34543,33 гривень, в т.ч, - у серпні 2019 - 14933,24 гривень, жовтні 2019 - 14104,18 гривень, грудні 2020 - 5505,91 гривень; пп. 164.2.20 п.164.2 cт. 164, пп. 168.1.2 п.168.1 cт. 168, пп. "а" п.176,2 cт.176 пп.1.4, пп.1.6 п.16-І підрозділу 10 розділу XX ПКУ - не нараховано та не перераховано військовий збір на понесені витрати у вигляді оплати штрафних санкцій своїм працівникам в сумі 2878,62 грн, в т.ч. - у серпні 2019 - 1244,44 грн, жовтні 2019 - 1175,35 грн. грудні 2020 - 458,83 грн.".

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року по справі №822/1906/17 адміністративний позов ТОВ "Полімер-продукт" залишити без задоволення. Позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення від 23.06.2017 р. за № на суму 365400 грн., № на суму 24 921 грн. 84 коп., № на суму 11779 грн., № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 449 899 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року по справі №822/1906/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-продукт" залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року - без змін.

На прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № 39/2201-0701 від 05.01.2022 вплинуло завищення інших операційних витрат на суму 395861 грн., в тому числі за три квартали 2019 року в сумі 395861 гривень, 2019 рік в сумі 395861 гривень за рахунок віднесення до їх складу суми податкового зобов`язання, донарахованого за результатами попередньої документальної планової перевірки.

Під час проведення перевірки позивачем надано аналізи рахунку 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки" за III - IV квартал 2019 року, аналізи рахунку 372 "Розрахунки з підзвітними особами", відповідно яких підприємством віднесено до складу інших операційних витрат суму штрафних санкцій в розмірі 478823, 62 гривень. При цьому інші операційні витрати сформовані за рахунок включення до їх складу штрафних санкцій за результатами попередньої документальної планової перевірки в сумі 395861 гривень та сплачених штрафних санкцій працівниками від імені ТОВ "Полімер-Продукт" під час відряджень.

В бухгалтерському обліку витрати від визнаних штрафів відображено кореспонденцією рахунків: Дт 94.8 "Визнані штрафи, пені, неустойки" - Кт 31.3 "Поточні рахунки в національній валюті" та включено до показників рядка 2180 "Інші операційні витрати" Звіту про фінансові результати за три квартали 2019 року та 2019 рік.

Згідно пункту 6 П(С)БО 16 "Витрати" витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктом 20 П(С)БО 16 "Витрати" встановлено, що до інших операційних витрат включаються в тому числі визнані штрафи, пеня, неустойка.

Відповідно до Інструкції про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталів, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом МФУ від 30.11.1999 № 291 (далі - Інструкція), облік визнаних економічних санкцій за невиконання підприємством вимог законодавства та умов договорів ведеться на субрахунку 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки".

Інструкцією не встановлено інших умов для відображення визнаних штрафів, пені на субрахунку 948, які у умов їх визнання.

Визнання штрафів, пені, нарахованих контролюючим органом, має відображатися в бухобліку кореспонденцією рахунків: Дт 94.8 "Визнані штрафи, пені, неустойки" - Кт 64.1 "Розрахунки за податками".

Порядок виправлення помилок, внесення та розкриття інших змін у фінансовій звітності визначається П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах".

Згідно п.4 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" виправлення помилок, допущених при складанні фінансових звітів у попередніх роках, здійснюється шляхом коригування сальдо нерозподіленого прибутку на початок звітного року, якщо такі помилки впливають на величину нерозподіленого прибутку (непокритого збитку).

У відповідності до п.5 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" виправлення помилок, які відносяться до попередніх періодів, вимагає повторного відображення відповідної порівняльної інформації у фінансовій звітності.

Згідно Методичних рекомендаціям про застосування регістрів бухгалтерського обліку №356 від 29.12.2000 (п. 8) визначено, що господарські операції відображаються в облікових регістрах під час надходження первинних документів або підсумками за місяць, в залежності від характеру і змісту операцій. Інформація до облікових регістрів переноситься після перевірки первинних документів за формою та змістом. Підсумкові записи в журналах звіряються з даними первинних документів, які були підставою для записів, та з відомостями. На документах, дані яких включені до облікових регістрів, зазначають номери відповідних облікових регістрів і порядкові номери записів в них (номер рядка). За документами, дані яких відображені в облікових регістрах загальним підсумком, номер регістру і номер запису вказують на окремому аркуші, який додається до зброшурованих документів. В облікових регістрах, показники яких переносять в Головну книгу або в інші облікові регістри, роблять відповідну позначку про це у відповідному рядку регістру.

При цьому, виправлення помилок, допущених у попередніх роках в сумі нарахованих штрафів, пені, суб`єкт господарювання відображається кореспонденцією рахунків: Дт 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)" - Кт 64.1 "Розрахунки за податками".

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Згідно п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. В той же час ст.1 цього Закону встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Суд звертає увагу, що до перевірки не надано первинний бухгалтерський документ (бухгалтерська довідка), що підтверджує правомірність віднесення витрат в сумі 395861,19 грн. до інших операційних витрат.

Крім того, у разі складання бухгалтерської довідки для оформлення господарської операції (виправлення помилок, які зумовлюють зміни у структурі активів і зобов`язань та / або власному капіталі підприємства), вона відноситься до первинних документів.

Отже, при виявленні помилки в облікових регістрах передбачено складання бухгалтерської довідки, яка в цьому випадку є підставою (первинним документом) для виправленого запису до відповідного регістру бухгалтерського обліку і Головної книги.

Таким чином, порушення позивачем п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.4, п.5 П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", п.6, п.9 П(С)БО 16 "Витрати" платником завищено інші операційні витрати на 395681,00 грн внаслідок віднесення до їх складу за три квартала 2019 року сум штрафних санкцій включення до їх складу штрафних санкцій за результатами попередньої документальної планової перевірки у відповідному розмірі, і як наслідок занижено податок на прибуток на загальну суму 71255,00 грн, у тому числі за три квартала 2019 року на суму 71255,00 грн, за 2019 рік на суму 71255 грн.

Суд звертає увагу, що податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2022 форми Р № 39/2201-0701 також застосовано штрафну санкцію у відповідності до п.123.1 ст.123 ПК України. Так, згідно п.123.1 ст.123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд критично оцінює віднесення позивачем у липні 2019 року податкового зобов`язання у сумі 395861,19 грн, яке на думку позивача набуло статусу узгодженого, до витрат підприємства (рахунок бухгалтерського обліку 948), оскільки як вже було зазначено вище, що за результатами оскарження позивачем винесених 23 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області податкових повідомлень-рішень № від 23.06.2017, № від 23.06.2017, № від 23.06.2017, № від 23.06.2017, останні були залишені в силі згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року по справі №822/1906/17, та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, а тому підстав для віднесення вказаної суми до витрат підприємства у позивача не було.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні "Петриченко проти України" (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, у свою чергу довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а отже приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення № 39/2201-0701 від 05.01.2022 відповідач діяв в межах наданих йому повноважень на підставі норм чинного законодавства, а тому таке рішення є правомірним, у зв`язку із чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, судові витрати позивача, що визначені ст. 132 КАС України не підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-продукт" Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення рішення № 39/2201-0701 від 05.01.2022 - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімер-продукт" (вул. Пілотська, 20,Хмельницький,Хмельницька область,29010 , ідентифікаційний номер - 33058932)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.П. Шевчук