Справа № 320/8716/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року справа №320/8716/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області та Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради Київської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ та прийняття рішення;

- зобов`язати Бориспільську міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ та прийняти рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що за результатами розгляду її клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051, відповідач листом від 27.05.2021 відмовив у наданні відповідного дозволу з підстав перебування земельної ділянки у користуванні третіх осіб.

Позивачка наголосила на тому, що відповідач не прийняв жодного рішення за результатами розгляду його клопотання, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а тому відмова відповідача є протиправною.

Крім того, позивачка стверджує, що будь-які перешкоди для надання відповідного дозволу на теперішній час відсутні, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації визначений Земельним кодексом України та серед відсутня така підстава, яка вказана у зазначеному вище листі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області.

Бориспільська міська рада Київської області проти позову заперечувала та пояснила, що відповідно до положень статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування лише після припинення права власності або користування ними в порядку, передбаченому законом.

Відповідач стверджує, що оскільки користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0051 є громадянин ОСОБА_2 , правові підстави для надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу цієї ділянки відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

Позивачка звернулася до Бориспільської міської ради Київської області із клопотанням від 18.03.2021 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформованою, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ.

До вказаної заяви додано копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків та графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки.

За результатом розгляду цієї заяви Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області листом від 27.05.2021 №М-4616 відмовив позивачці у наданні відповідного дозволу з посиланням на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0051 перебуває у постійному користуванні третьої особи відповідно до державного акта серії ІІІ-КВ №007731.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазнає таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом першим частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Статтею 25 цього ж закону закріплено, що документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Одним з видів документації із землеустрою є, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Наліз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за свою суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №802/1535/17-а.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною п`ятою статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, за результатом розгляду клопотання фізичної особи про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 у справі № 140/1992/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 83494924).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом розгляду клопотання позивачки про надання дозволу на розробку землевпорядної документації виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області листом від 27.05.2021 №М-4616 відмовив позивачці у наданні відповідного дозволу з посиланням на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0051 перебуває у постійному користуванні третьої особи відповідно до державного акта серії ІІІ-КВ №007731.

Однак, суд наголошує на тому, що вказаний лист виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області не є рішенням органу місцевого самоврядування, яке мало бути прийнятим за результатом розгляду заяви позивача.

Суд зазначає, що у даній справі Бориспільська міська рада Київської області за наслідками розгляду клопотання позивачки в силу вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування" була зобов`язана прийняти відповідне управлінське рішення, у той час як Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області протиправно направив позивачці відповідь у формі листа.

Суд вважає, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації чи відмову у його наданні, свідчить про те, що Бориспільська міська рада Київської області не прийняла жодного рішення з числа тих, які орган місцевого самоврядування повинен був прийняти за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №804/6698/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85323200), від 30.08.2019 у справі №420/5288/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 83943059) та від 25.10.2019 у справі №803/1071/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85206620).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки матеріали справи свідчать, що Бориспільська міська рада Київської області за результатами розгляду клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації не прийняла рішення ані про надання такого дозволу, ані про відмову у його наданні, та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд вважає, що в діях Бориспільської міської ради Київської області наявна протиправна бездіяльність.

Враховуючи вказане, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради Київської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Бориспільської міської ради Київської області на найближчому пленарному засіданні розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ та прийняти рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом четвертим частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як було вказано вище, Бориспільська міська рада Київської області за результатами розгляду клопотання позивачки не прийняла ані позитивного рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, ані рішення про відмову у його наданні.

Таким чином, оскільки подане позивачкою клопотання не було розглянуто відповідачем по суті з прийняттям належного рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати Бориспільську міську раду Київської області розглянути по суті клопотання позивачки про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду.

Водночас, у позові до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області слід відмовити.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 04.08.2021.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бориспільської міської ради Київської області, становить 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради Київської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ.

3. Зобов`язати Бориспільську міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок: земля сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка є сформована, має кадастровий номер :03:006:0051 (загальна площа: 36,1537 га), з метою подальшої безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бориспільської ОТГ та прийняти рішення.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бориспільської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 04054903, місцезнаходження: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.