Справа № 463/13285/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудакова Д. І.

з участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Херовича Остапа Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що 23.11.2021 близько 11 год. 00 хв. вона знаходилась на АЗС поруч припаркованим автомобілем марки DACIA LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить її чоловіку, який і припаркував його на АЗС, що по вулиці Джорджа Вашингтона, 5А в місті Львові. В цей час до неї під`їхали на своєму автомобілі працівники поліції та винесли постанову про адміністративне правопорушення. Відповідно до оскаржуваної постанови позивач керувала транспортам засобом, будучи позбавлена права керування, хоча стверджує, що за кермом даного автомобіля не була і ним відповідно не керувала, чим порушила п.2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування. Постановою серії ЕАО №5063744 від 23.11.2021 про адміністративне правопорушення інспектором лейтенантом поліції Херовичем О.Р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. за порушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим. В обґрунтування своїх тверджень позивач зазначає, що фактично розгляду справи не було, не складався протокол про адміністративне правопорушення. Окрім цього жодних доказів того, що саме вона порушила правила дорожнього руху, інспектор не надав. Вважає, що постанова серії ЕАО №5063744 від 23.11.2021 про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку із цим, позивач просить визнати постанову серії ЕАО №5063744 від 23.11.2021 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що на час введення воєнного стану позивачка задля безпеки залишила територію України.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомили. 18.01.2022 року представником відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області скерувано на адресу суду відзив на позов, згідного якого просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення. В поданому та долученому до матеріалів справи відзиві на позов представник відповідача зазначив про те, що оскаржувана постанова винесена у повній відповідності до вимог закону та в межах повноважень працівника патрульної поліції, а тому є такою, що не підлягає скасуванню.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи відповідно до ч.2 ст.12 КАСУ. Враховуючи, що справа поступила на розгляд 26.11.2021, ухвалою суду від 09.12.2021 відкрито провадження у справі, та справа неодноразово призначалась до розгляду та така не була розглянута, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників по справі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання, призначене на 29.03.2022 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвалою судді від 09.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що у позові слід відмовити виходячи з наступних підстав

Встановлено, що 23.11.2021 інспектором Управлінння патрульно поліії у Львівській області Херовичем О.Р. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5063744 від 23.11.2021, якою останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. Відповідно до вказаної постанови, 23.11.2021 близько 11 год. 00 хв. в м.Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а, водій керувала автомобілем марки DACIA LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлена права керування, чим порушила п.2.1а ПДР. Керування ТЗ особою, яка позбавлена права керування таким ТЗ.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктами 2.1 а, ґ ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 4 ст. 126 КУпАП якою встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаних в оскаржуваній постанові, представником відповідача надано відзив, відповідно до якого встановлено, що позивачка ОСОБА_1 23.11.2021 близько 11 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки DACIA LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , при перевірці документів встановлено факт керування автомобілем, будучи позбавленою права керування строком на один рік постановою Сихівського районного суду м.Львова 19.02.2021. Відповідно, позивачка скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП Постановою Львівського апеляційного суду від 22.03.2021 рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Щодо доводів позивача про те, що вона не керувала транспортним засобом, то такі не знайшли свого підтвердження та нею не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаного факту.

Відповідно до п.1.10. ПДР України: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За приписами п. 2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Відповідно до п.2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 , особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

З огляду на вищевикладене, позивач для керування транспортним засобом зобов`язаний мати посвідчення водія відповідної категорії.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача є безпідставними, відповідачем подано достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП України.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови, надано докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, а також судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Херовича Остапа Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: інспектор лейтенант поліції Херович Остап Романович Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження:79053,м.Львів, вул. Перфецького,19.

Суддя Д.І. Рудаков