Справа № 560/11701/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л.

за участю:секретаря судового засідання - Коновчук Т.В. представника позивача - Задачін О.А. представника відповідача - Ліщишин О.А.
розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області полковника поліції Герасимчука Р.В. №1178 від 02.07.2021 "Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства заступником начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області полковника поліції Герасимчука Р.В. №1466 від 25.08.2021 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказ №1178 від 02.07.2021 є протиправним, оскільки винесений без наявних на те підстав, визначених пунктом 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893), а також порушує статтю 14 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", пункт 3 розділу 2 Порядку №893.

Позивач вказує, що наказом №1466 від 25.08.2021 порушено його трудові права.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що вина позивача у вчиненні дисциплінарного правопорушення встановлена в ході проведеного службового розслідування, процедура перевірки обставин порушення службової дисципліни та накладення дисциплінарного стягнення відповідачем дотримана.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.10.2021 вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №560/11701/21 в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 20.10.2021.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.10.2021, оголошено перерву до 27.10.2021.

Підготовче засідання, призначене на 27.10.2021, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Підготовче засідання відкладене на 04.11.2021.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2021.

У судових засідання, призначених на 24.11.2021 та на 02.12.2021, оголошено перерву, відповідно, до 02.12.2021 та до 11.01.2022.

Судове засідання, призначене на 11.01.2022 не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відкладено на 27.01.2022.

До суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, призначеного на 27.01.2022 у зв`язку з перебуванням його представника на стаціонарному лікуванні.

Судове засідання, призначене на 27.01.2022 не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відкладено на 10.02.2022.

У судовому засіданні, призначеному на 10.02.2022, оголошено перерву до 18.02.2022.

Судове засідання, призначене на 18.02.2022, не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відкладено на 03.03.2022.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 03.03.2022.

Судове засідання, призначене на 03.03.2022 не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відкладено на 29.03.2022.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2009 по 06.11.2015, з 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції України та з 23.02.2021 призначений на посаду заступника начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02.07.2021 №1178 "Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства заступником начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 " за фактом можливого порушення службової дисципліни та вимог адміністративного законодавства призначено службове розслідування.

Як встановлено з матеріалів службового розслідування, оглянутими в судовому засіданні, у тому числі відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських та автомобільного реєстратора, 02.07.2021 близько 04:30 до ВІОС УКЗ з чергової частини ГУНП в Хмельницькій області надійшло інформування про те, що цього ж дня, близько 04:00, нарядом Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП НПУ "САПФІР - 0109", по вул. Проскурівська, 57, м. Хмельницького виявлено заступника начальника відділення розслідувань злочинів скоєних проти життя та здоров`я СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , який за повідомленням невідомого громадянина (ЄО Хмельницького РУП №15664 від 02.07.2021) керував автомобілем марки "AUDI-А4", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та був затриманий (заблокований) водіями служби таксі.

Окрім того, 02.07.2021 до ГУНП в Хмельницькій області надійшло подання Хмельницького управління ДВБ Національної поліції України №1591/42-22/01-2021 "Про вжиття заходів реагування" щодо порушення заступником начальника відділення розслідувань злочинів скоєних проти життя та здоров`я СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху та адміністративного законодавства України.

Виїздом на місце події та в ході службового розслідування встановлено, 01.07.2021 о 20:00 для несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку, здійснення нагляду за безпекою дорожнього руху в м. Хмельницькому заступив наряд "САПФІР - 0109", у складі інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Близько 04:00 02.07.2021, коли вищевказаний наряд УПП в Хмельницькій області знаходився на вул. Івана Франка, м. Хмельницького, до нього під`їхав автомобіль служби таксі, водій якого повідомив, що його колеги затримали водія автомобіля "AUDI-А4", який керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому, водій таксі повідомив, що в його колег наявний відеозапис, як вищевказаний громадянин, з явними ознаками алкогольного сп`яніння сів до салону автомобіля "AUDI-А4" та незважаючи на їхні зауваження, розпочав рух і направився по вул. Проскурівській в напрямку вул. Свободи. Коли автомобіль зупинився на зазначеному перехресті, водії служби таксі заблокували подальший рух автомобілю та забрали ключі у водія. Прибувши до місця події, наряд поліції помітив автомобіль "AUDI-А4", н.з. НОМЕР_1 , припаркований по вул. Проскурівській, неподалік магазину "ЦУМ", біля якого знаходились декілька невідомих на та той час чоловіків, які сперечались між собою. При з`ясуванні обставин події встановлено, що вказаними чоловіками виявились працівник поліції Хмельницького РУП ОСОБА_1 та водії служби таксі громадяни ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , який і забрав ключі у ОСОБА_1 та в подальшому передав працівникам Управління патрульної поліції. ОСОБА_6 відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння як на місці пригоди так і в медичному закладі.

Оскільки ОСОБА_6 так і не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, а також відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, відносно останнього винесено постанову серії ЕАН №4429603, про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у сумі 425 гривень, та складено адміністративний протокол серії ДПР18 №301894, про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол про адміністративне затримання від 02.07.2021 серії АА №099718.

Згідно з висновком службового розслідування №105/2021 від 12.08.2021, затвердженим т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області 12.08.2021, відомості, які стали підставою для призначення вказаного службового розслідування вважаються такими, що знайшли своє підтвердження. Запропоновано застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25.08.2021 №1466 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області" за порушення та невиконання вимог пп. 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", пп. "а", "б", "ґ" п. 2.1, пп. "а" п. 2.4, п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського, що виразилось у порушенні Правил дорожнього руху, створенні ситуації, у якій виникла підозра вважати, що поліцейський керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із підозрою в цьому, перешкоджанні поліцейським виконувати свої службові обов`язки, приниженні їх честі та гідності з використанням ненормативної лексики, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, несприянні у проведенні службового розслідування, застосовано до заступника начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2021 у справі №686/16901/21, яка набрала законної сили 13.08.2021, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2021 у справі №686/16392/21, яке набрало законної сили 28.09.2021, скасовано постанову ЕАН №4429603 від 02.07.2021. Справу провадженням закрито.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Приписами частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, дисциплінарна та, зокрема, адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Положеннями частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

Приписами пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина 1 статті 15 Дисциплінарного статуту).

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування (частина 5 статті 15 Дисциплінарного статуту).

Посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством (частина 6 статті 15 Дисциплінарного статуту).

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 встановлено, зокрема, наступне:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3);

- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пункт 2.1);

- на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (підпункт "а" пункту 2.4);

- водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку №893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зі змісту наведених норм слідує, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. Закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП в Хмельницькій області може застосувати стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивач: не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія; при підозрі в керуванні транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння; перешкоджав поліцейським виконувати їхні службові обов`язки по документуванню порушень ПДР; принижував честь і гідність поліцейських з використанням ненормативної лексики; не сприяв в проведенні службового розслідування.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (зокрема, не надавши для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння при підозрі в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

Вчинки, що дискредитують працівників та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі №360/3545/18 зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби.

З огляду на викладене, суд зазначає, що допущені дії позивачем як поліцейським суперечать загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які відповідно до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Дисциплінарний проступок позивача безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Також на позивача накладено дисциплінарне стягнення, співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, який застосовано за результатами проведення службового розслідування.

Таким чином, накладене дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади є обґрунтованим, тому оскаржувані накази є правомірними та не належать скасуванню.

Щодо доводів позивача про те, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складенні в порядку визначеному КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку №893 службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Також згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У спірному випадку службове розслідування призначалося не у зв`язку з надходженням матеріалів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а через надходження інформації від чергової частини ГУНП і від Хмельницького управління ДВБ НПУ про виявлення ознак дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 , зокрема, дій, що підривають авторитет поліції. Тобто були наявні підстави для призначення службового розслідування, визначені частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893.

Також позивач вказує на те, що пункт 2 розділу II Порядку №893 містить вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, але наказ №1178 від 02.07.2021 про призначення службового розслідування не містить у собі жодної із перелічених.

Так, згідно з наведеними приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №893, останнім встановлено підставами для призначення службового розслідування.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено дані, за наявності яких, зокрема, призначається службове розслідування. Отже, позивач помилково вважає, що пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, оскільки сполучник "зокрема" свідчить, що такий перелік містить лише окремі підстави.

Щодо посилань позивача на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2021 у справі №686/16901/21 та на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2021 у справі №686/16392/21, суд оцінює їх критично, оскільки позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни. Тобто, в цьому випадку порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке не пов`язано з кінцевими рішеннями по адміністративних справах. Предметом службового розслідування було не вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а вчинення ним супутніх порушень службової дисципліни. Крім того, суд зазначає, що рішення у справі про адміністративне правопорушення не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі КУпАП.

Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією звання поліцейського і підривом авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. При цьому, хоча оскаржені накази і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №420/3659/19.

В ході проведення службового розслідування відповідачем не перевірялась законність складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, оскільки це є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, а встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку.

Таким чином, суд підсумовує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейський, навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

При прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, немає підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору та витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №1178 від 02.07.2021 та №1466 від 25.08.2021 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 березня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 40108824)
Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк