Справа № 671/104/22
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/104/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2022 року серії ВМ № 00006908.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 11.01.2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ № 00006908, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що 10.01.2022 року о 13 год. 57 хв., за адресою М-23, км 2+998, Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб DAF XF95.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: загальна маса транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон).

Позивач зазначає, що вважає дану постанову незаконною, оскільки транспортний засіб DAF XF95.480, д.н.з. НОМЕР_1 адміністративне правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні.

ОСОБА_1 у позові посилається на те, що 10.01.2022 року т/з DAF XF 95.480, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення вантажу, загальна маса якого не перевищувала допустимі п. 22.5 ПДР України норми, що підтверджується технічними характеристиками складових автопоїзду.

Вказує, що з оскаржуваної постанови не зрозуміло, яким чином проводився розрахунок загальної маси та що означає перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон), оскільки згідно п. 22.5 ПДР допустима фактична маса складає 40 т, таким чином, перевищення допустимих норм на 5,6% складає: 40 т*5,6% =2,240 тон. Отже, зазначене дає підстави дійти висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перевищення т/з встановлених габаритних параметрів.

Фіксація даного виду правопорушень здійснюється відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п. 17 вищевказаного Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, отже є незаконною, оскільки в ній не вказані вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Також, зазначає, що відповідно до вказаного Порядку, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів т/з застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Метадані повинні містити дані про: рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки; смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак т/з; напівпричепу; категорію та тип т/з; повну масу т/з, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями т/з; фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Однак вказані дані відсутні в оскаржуваній постанові.

Позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в постанові не зазначено: опис обставин, установлених під час розгляду справи (не зазначено масу т/з, допустиму масу т/з); не зазначено належні та допустимі докази (за посиланням в постанові про результати автоматичної фіксації наявні лише фото та відео руху т/з, будь-які документи, що підтверджують перевищення встановлених норм відсутні, а саме акт про перевищення т/з нормативних габаритних або вагових параметрів).

Окрім того, позивач зазначає, що оскаржувану ним постанову підписано за допомогою кваліфікованого електронного підпису, який належить Департаменту патрульної поліції, а отже інспектор Савченко В.О. не мав повноважень підписувати постанову серії ВМ № 00006908 від 11.01.2022 року.

Тож, дану постанову позивач вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому вважає, що постанова серії ВМ № 00006908 від 11.01.2022 року підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Гонтар П.А., до суду надійшов письмовий відзив на позов з запереченням проти позовних вимог, які, на думку відповідача, є безпідставними та необґрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Зазначає, що подія та склад правопорушення, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями т/з та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет.

Також, на підтвердження події адміністративного правопорушення до відзиву додано витяг із програми АРМ аудиту стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення, а також інформаційну картку габаритно-вагового контролю.

Вказує, що самостійно проведені позивачем математичні розрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження, однак такі розрахунки є помилковими. Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: (Мфакт-Ммакс-10%*Мфакт)/Ммакс)*100%, де Мфакт - фактична масса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі, Ммакс максимально допустима п. 22.5. Правил загальна маса транспортного засобу. Тобто, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 46952 кг замість 40000 дозволених. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (46952-40000-10%*46952)/40000)*100% = 5,6%.

Також, щодо твердження позивача про те, що у постанові відсутні зазначення про вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри та нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці дороги, варто зазначити, що оскаржувана постанова містить значення про вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, а саме «загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон)». Окрім того, оскаржувана постанова, згідно вимог п. 17 Порядку № 1174, містить пряме зазначення про те, що позивач допустив «рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України», в якому безпосередньо зазначені відповідні нормативні параметри.

Зазначає, що позивачем стверджується, що у постанові не зазначено рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки; смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак т/з; напівпричепу; категорію та тип т/з; повну масу т/з, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями т/з; фотографія державного номерного знаку причепу. Проте, позивачем жодним чином не обґрунтовано, яким нормативно-правовим актом передбачено обов`язкове внесення вищезазначених відомостей до відповідної постанови про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 15 Порядку № 1174, зазначені відомості входять до складу метаданих. Таким чином, посадовою особою під час розгляду справи були враховані вищезазначені дані, однак ні КУпАП, ні Порядком № 1174 не передбачено внесення таких даних до постанови про адміністративне правопорушення.

На спростування тверджень позивача про те, що інспектор Савченко В.О. не мав повноважень підписувати оскаржувану постанову, у відзиві вказано, що зазначення в QR-коді «Департамент патрульної поліції» є технічною помилкою генерації коду, яка жодним чином не може впливати на законність постанови. Так, електронний підпис містить вірне зазначення номеру документу, ПІБ інспектора, відповідного сертифікату і дати підписання. Окрім того, даний електронний цифровий підпис не належить ДПП, а інспектор Укртрансбезпеки Савченко В.О. мав повноваження підписати відповідну постанову, на підтвердження чого додається копія Наказу Укртрансбезпеки від 14.09.2021 року № 1563-к про призначення на посаду.

За таких обставин, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд перевіряє законність та обґрунтованість винесення постанови та досліджує, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 11 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком В.О., винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00006908, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до вказаної постанови, 10 січня 2022 року о 13 год. 57 хв. за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб марки DAF XF 95.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон), за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення), який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (п. 5 Положення).

Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 у справі № 917/210/19.

Згідно із ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 3 Правил № 30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (надалі Порядку № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як зазначено у постанові серії ВМ № 00006908 від 11 січня 2022 року, при проведенні вагового контролю використовувався технічний засіб Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 10022,серія та номер свідоцтва про повірку технічного засобу UA.TR., строк його дії до 10 вересня 2022 року.

Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі Н-23, км 2+998. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувались вимірювальне обладнання автоматичного пункту - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі.

Представником відповідача до відзиву на позов надано сертифікат перевірки типу від 17 червня 2021 року № UA.TR.001 62-21 Rev.0 приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі.

Також представником надано сертифікат відповідності № UA.TR. від 10.09.2021 року, сертифікат відповідності № UA.TR. від 10.09.2021 року, а також експертний висновок приладу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, виробництва ТОВ «Інтеграл Сістемс», який дійсний до 28.05.2024 року (а.с.43-46).

Таким чином, оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, тому суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо сумнівів про дотримання відповідної процедури проведення габаритно-вагового контролю, спростовуються наданими представником відповідача доказами.

За наслідками проведення габаритно-вагового контролю було встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 ПДР України.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний транспортний засіб марки DAF XF 95.480, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ПП «ТРАНС-АВТО-Д», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 26).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником юридичної особі ПП «ТРАНС-АВТО-Д» є ОСОБА_1 (а.с. 16-24).

Адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку № 1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, зокрема, постанова містить в собі опис обставин, установлених під час розгляду справи; відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення та повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та вимогам Інструкції № 512 та Додатку 1 до неї.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Посилання позивача, що в постанові не вказано опис обставин, установлених під час розгляду справи (не зазначено масу транспортного засобу, допустиму масу транспортного засобу); не зазначено належні та допустимі докази (за посиланням в постанові про результати автоматичної фіксації наявні лише фото та відео руху транспортного засобу, будь-які документи, що підтверджують перевищення встановлених норм відсутні, а саме акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів) є безпідставними, оскільки як було зазначено, в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон).

Не зазначення вказаних позивачем параметрів не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 5,6% (6,952 тон).

Законодавством чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. У даній справі перевищення навантаження становить більше 2%.

Суд відхиляє посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 № 879, оскільки відповідно до п. 1 Порядку № 879 його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Наданий позивачем розрахунок перевищення допустимих норм загальної маси транспортного засобу суд до уваги не бере, оскільки вважає його помилковим.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00006908 від 11 січня 2022 року, мали місце, а старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 132-1, 222, 251, 278, 279, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код - НОМЕР_3 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14; код ЄДРПОУ - 39816845)

Повне судове рішення складено 21 березня 2022 року.

Суддя О.М. Бабій