Справа № 380/25276/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року

справа №380/25276/21

провадження № П/380/25528/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Городоцька,64 код ЄДРПОУ 41611554) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 код ЄДРПОУ 43968090), в якому просить:

-визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 03.07.2020;

-визнати протиправною і скасувати податкову вимогу форми «Ю» №0-1303 від 28.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство не порушувало вимог Податкового кодексу України при здійсненні господарських операцій з ТзОВ «Спецавтономбуд» та правомірно сформувало податковий кредит за результатами здійснення господарських взаємовідносин із зазначеним контрагентом. Так, позивач вказує, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій ТзОВ «Княжий Холл» є безпідставними та не підтверджені належними доказами, оскільки товариством у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, та були надані податковому органу під час перевірки, оформлено податковий кредит. На думку позивача, недоліки, про які зазначено в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість. Податкове законодавство не ставить в залежність право платника на відшкодування коштів з бюджету від правильності чи повноти заповнення відомостей у звітності з податку на додану вартість. Вказані обставини не позбавляють особу і права на одержання цих коштів, оскільки контролюючий орган наділений повноваженням щодо приведення дійсного показника обліку платника у відповідність результату його господарської діяльності. При правильному заповненні показників декларації та визнанні контролюючим органом обґрунтованості формування показників бюджетного відшкодування, не може впливати на право ТзОВ «Княжий Холл» на отримання бюджетного відшкодування як такого, оскільки право на таке бюджетне відшкодування виникло у позивача, на підставі положень Податкового кодексу України. При цьому, позивач зауважив, що порушення податкового законодавства з боку контрагента не впливає на результати діяльності ТзОВ «Княжий Холл» та не може бути підставою для притягнення товариства до відповідальності, оскільки він не може нести відповідальність за можливі дії інших суб`єктів господарювання та/або його керівних органів. У зв`язку з зазначеним, позивач зазначив, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження фіктивності (безтоварності) договору, укладеного між ТзОВ«Княжий Холл» та ТзОВ «Спецавтономбуд», а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2020 вважає незаконним, оскільки при його прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону. Окрім цього, після проведення камеральної перевірки, в ході якої встановлено підстави для відмови у бюджетному відшкодуванні та винесення спірного податкового повідомлення - рішення, позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2020 року, яким зменшено (р. 20.2 уточнюючого розрахунку) «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 2оо-і розділу V цього Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок Дз) на суму ПДВ 153250,00 грн. Однак, 28.07.2021 ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу форми «Ю» № 0-1303, згідно якої станом на 27.07.2021 сума податкового боргу ТОВ «Княжий Холл» становить 153210,00грн. З врахуванням наведених вище обставин щодо протиправності винесеного податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020, спірна податкова вимога форми «Ю» № 0-1303 від 28.07.2021, яка винесена за наслідками вказаного вище податкового рішення, також є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на її похідний характер від основної вимоги. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

01.02.2022 представник відповідача подав клопотання про залишення заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2020 було надіслано на поштову адресу ТОВ «Княжий Холл» рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення. Оскільки позивач звернувся до суду тільки у середині грудня 2021 року пропустивши шестимісячний строк звернення, встановлений ч.2 ст.122 КАС України просить залишити позовну заяву без розгляду.

10.02.2022 представник позивача подав заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ТзОВ «Княжий Холл» з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області. Заява обґрунтована тим, що на час виникнення спірних правовідносин відбулась зміна сталої практики, а відтак зміна сталої судової практики, яка відбулась в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, на думку представника позивача, може виступати поважною причиною при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Ухвалою суду від 21.02.2022 визнано поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» строку звернення до суду із заявою у справі до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2020 та поновлено строк звернення до суду.

На виконання ухвали суду представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що камеральною перевіркою податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2020року встановлено порушення товариством п. 200.1 п. 200.4, ст. 200 ПК України, внаслідок чого товариству відмовлено в наданні суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за квітень 2020 року у розмір 153250,00грн. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якому наводить спростування доводів відповідача, викладених у відзиві. Також надав пояснення щодо не подання позивачем додатку AM до декларації з податку на прибуток підприємств за 2019рік, а також не подання протягом 2019-2020років повідомлення форми 20-ОПП, в результаті чого неможливо встановити наявність у позивача основних засобів та їх вартість. Зокрема, зазначив, що в контексті встановлених обставин за наслідком проведеної камеральної перевірки відповідачем не встановлено невідповідності заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування сумі, що заявлена у податковій декларації. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документам. Позивач дотримав усі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту з ПДВ, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку. Документи, що підтверджують фінансово-господарські операції та правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування були надані під час проведення перевірки та не оспорювалися контролюючим органом. Окрім цього зазначає, що приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України не пов`язано право платника податків на отримання бюджетного відшкодування з необхідністю відображення операцій з придбання необоротних активів чи наявності в платника податку основних засобів. Вказане право в платника ПДВ виникає щодо суми, яку він фактично сплатив у попередніх податкових періодах, за наявності у нього від`ємного значення різниці між податковим зобов`язанням та податковим кредитом у поточному та попередньому податковому періоді, за умови наявності у платника податку належно оформлених податкових накладних та відсутності спору щодо реальності господарських операцій із поставки товарів, робіт, послуг. Відтак, податкове законодавство не ставить в залежність право платника на відшкодування коштів з бюджету від правильності чи повноти заповнення відомостей у звітності з податку на додану вартість. Вказані обставини не позбавляють особу і права на одержання цих коштів, оскільки контролюючий орган наділений повноваженням щодо приведення дійсного показника обліку платника у відповідність результату його господарської діяльності.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» зареєстроване як юридична особа 25.09.2017 за номером запису: 0042604 із присвоєнням ідентифікаційного коду 41611554, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Городоцька, 64, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основними видами економічної діяльності позивача по коду КВЕД є: будівництво житлових та нежитлових будівель; знесення; підготовчі роботи на будівельній площадці; інші будівельно-монтажні роботи; купівля та продаж власного нерухомого майна; надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого майна; організація будівництва будівель.

18.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» з метою відшкодування з бюджету податку на додану вартість подало до податкового органу податкову декларацію за квітень 2020року з розрахунком суми бюджетного відшкодування, яку обчислено відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України, відповідно до яких бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку підлягає сума 153250,00 грн.

У період з 15.06.2020 по 15.06.2020 посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку Товариства відповідно до п.200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України в порядку, встановленому ст. 76 глави 8 розділу ІІ Кодексу, результати якої оформлено у вигляді акту від 15.06.2020 №96/04.02-12/41611554 про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника податку у банку за квітень 2020року.

В ході проведення камеральної перевірки встановлено, «що відповідно до зареєстрованих податкових накладних в Архіві електронної звітності за період 10.2019року, 04.2020року, ТзОВ «Княжий Холл» придбало послуги по демонтажних роботах по вул. Городоцькій, 64 ум. Львові.

Згідно поданої ТзОВ «Княжий Холл» фінансової звітності малого підприємства за 2019рік (вх. № від 18.02.2020) підприємством відображено вартість основних засобів на початок звітного періоду в сумі 1677,60 тис. грн. та на кінець звітного періоду в сумі 1016,00 тис.грн.

Згідно додатка № 5 (від 19.11.2019 № ), поданого до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019року від 19.11.2019 № встановлено що підприємством в Розділі II, Таблиця 2. Операції з придбання податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7% в рядку придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів зазначено - «прочерк».

Згідно додатка №5 (18.05.2020 № ), поданого до податкової декларації з ПДВ за квітень 2020року від 18.05.2020 № встановлено, що підприємством в Розділі II, Таблиці 2. Операції з придбання податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та за ставкою 7% в рядку придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів зазначено - «прочерк».

ТзОВ «Княжий Холл» до декларації з податку на прибуток підприємств за 2019 рік (від 18.02.2020 № ) додаток AM не поданий, в зв`язку з чим неможливо встановити наявність основних засобів у підприємства та їхню вартість.

Протягом 2019 - 2020 років підприємством не подано повідомлення «Про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП)».

Відповідно до висновків акту від 15.06.2020 №96/04.02-12/41611554 камеральною перевіркою податкової декларації з ПДВ за квітень 2020року встановлено порушення товариством позивача вимоги податкового законодавства, а саме: п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації за квітень 2020року у розмірі 153250,00грн.

22.06.2020 ТзОВ «Княжий Холл» подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, вказавши період самостійного виправлення виявлених помилок із зазначенням податкового періоду, що уточнюється - квітень 2020року, вказавши в рядку 20.2 суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1+20.2.2) (рядок 3Д3) в розмірі « 153210,00грн.».

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2020, згідно з яким позивачу відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок у банку по податковій декларації з ПДВ за квітень 2020року у розмірі 153250,00 грн.

З огляду на наявність у позивача станом на 27.07.2021 податкового боргу в розмірі 153210,00 грн., відповідачем прийнято податкову вимогу від 28.07.2021 №0-1303.

Позивач вважаючи податкове повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними, звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі Податковий кодекс).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплачений отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Як встановлено частиною 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з положеннями частини 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже, сукупний аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить, що обов`язок платника податку з декларування податкового зобов`язання з податку на додану вартість є, перш за все у даній ситуації, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, при цьому перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.

Таким чином, вказані норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Підпунктом 2.15 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №168/704 від 05.06.1995, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи у розумінні наведених норм законодавства. Отже, умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Процесуальна діяльність суду з встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: 1) встановлення факту здійснення господарської операції; 2) встановлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; 3) встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку; 4) встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; 5) встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.03.2019 між ТзОВ «Княжий Холл» (як замовником) та ТзОВ «Спецавтономбуд» (як підрядником) укладено договір №22-ПР/19 генерального підряду, пунктом 1.1. якого передбачено, що в порядку та на умовах передбачених цим договором підрядник зобов`язаний на свій ризик виконати підготовчі та будівельні роботи за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 64, що зазначені цим договором, додатками до нього, а також у проектній/проектно-кошторисній документації, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

На підтвердження виконання робіт з демонтажу по вул. Городоцькій, 64 у м. Львові між сторонами складено Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за 31.01.2020 форми КБ-3 від 31.01.2020, Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року форми № КБ-гв від 31.01.2020.

Правова позиція податкового органу зводиться до того, що суми ПДВ, які фактично не були сплачені покупцем постачальнику товарів/послуг, а кредиторська заборгованість за такими товарами/послугами погашена в результаті проведення взаємозаліку заборгованостей, не підлягають бюджетному відшкодуванню.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200- I цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 в справі №807/782/17, бюджетному відшкодуванню підлягає сума коштів, розрахована згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, яка фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

При цьому, під фактичною сплатою слід розуміти не грошову форму розрахунків, а факт сплати податку, який сплачений отримувачем в ціні товарів/послуг постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Податковий кредит позивачем сформовано за фактом оплати в жовтні 2019 року послуг по виконанню демонтажних робіт контрагентом ТОВ «Спецавтономбуд», що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: № 19 від 09.10.2019, згідно з якого ТзОВ «Княжий Холл» сплачено на рахунок ТзОВ «Спецавтономбуд» грошові кошти в сумі 125000,00грн., призначення платежу: «оплата за надані послуги по демонтажних роботах згідно рахунку № 8 від 03.06.2019 за договором № 22-ПР/19 від 22.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 20833,33 грн.»; №20 від 11.10.2019, згідно з якого ТзОВ «Княжий Холд» сплачено на рахунок ТзОВ «Спецавтономбуд» грошові кошти в сумі 125000,00грн.. призначення платежу: «оплата за надані послуги по демонтажних роботах згідно з рахунку № 8 від 03.06.2019 за договором № 22-ПР/19 від 22.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 29166,67грн.; №11 від 22.10.2019, згідно з якого ТзОВ «Княжий Холл» сплачено на рахунок ТзОВ «Спецавтономбуд» грошові кошти в сумі 300000,00грн., призначення платежу: «оплата за надані послуги по демонтажних роботах згідно рахунку № 8 від 03.06.2019 за договором генерального підряду № 22-ПР/19 від 22.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 50000,00 грн.»; № 3 від 28.10.2019, згідно з якого ТзОВ «Княжий Холл» сплачено на рахунок ТзОВ «Спецавтономбуд» грошові кошти в сумі 300000,00грн., призначення платежу: «оплата за надані послуги по демонтажних роботах за договором № 22-ПР/19 від 22.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 50000,00 грн.»; № 6 від 29.10.2019, згідно з якого ТзОВ «Княжий Холл» сплачено на рахунок ТзОВ «Спецавтономбуд» грошові кошти в сумі 19500,00грн. призначення платежу: «оплата за надані послуги по демонтажних роботах згідно рахунку № 95 від 22.10.2019 за договором № 22-ПР/19 від 22.03.2019, в т.ч. ПДВ 20% 3250,00 грн.».

У зв`язку з чим, ТзОВ «Спецавтономбуд» видано позивачу податкові накладні, а саме: № 11 від 09.10.2019 на загальну суму 125000,00 грн., з них: вартість послуг 104166,67грн., ПДВ - 20833,33грн.; № 15 від 11.10.2019 на загальну суму 175000,00грн., з них: вартість послуг 145833,33грн., ПДВ - 29166,66 грн.; № 19 від 22.10.2019 на загальну суму 300000,00 грн., з них: вартість послуг -250000,00 грн., ПДВ - 50000,00 грн.; № 23 від 28.10.2019 на загальну суму 300000,00 грн., з них: вартість послуг - 250000,00 грн., ПДВ - 50000,00 грн.; № 24 від 29.10.2019 на загальну суму 19500,00 грн., з них: вартість послуг - 16250,00 грн, ПДВ -3250,00 грн.

Отже, наведеними вище обставинами підтверджується, що господарські операції з контрагентом ТзОВ «Спецавтономбуд» у період жовтень 2019року є реальними та підтверджені необхідними і належним чином оформленими первинними документами та безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю позивача, що також підтверджується контролюючим органом.

Як видно із податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019року, в рядку 19 Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення) ТзОВ «Княжий Холл» задекларувало суму ПДВ в розмірі 263063,00 грн.

В рядку 20 даної податкової декларації, позивач задекларував від`ємне значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1) в розмірі 263063,00 грн.

В податковій декларації з ПДВ за квітень 2020року, в рядку 20 вказано суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1. + рядок 20.2.2) (рядок 3 Дз) в розмірі 153250,00 грн.

Аналогічна сума зазначена в розрахунку бюджетного відшкодування (Дз) та заяві про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізовується, в обрахунку реєстраційнеє суми правонаступника (Д4).

Водночас, контролюючим органом як підставу відмови в бюджетному відшкодуванні вказано не подання позивачем додатку AM до декларації з податку на прибуток підприємств за 2019рік, а також не подання протягом 2019-2020 років повідомлення форми 20-ОПП, в результаті чого неможливо встановити наявність у позивача основних засобів та їх вартість.

Суд вважає наведені висновки контролюючого органу помилковими, оскільки позивач дотримав усі передбачені Податковим кодексом умови для формування показника податкового кредиту з ПДВ, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку. Усі документи, які підтверджують фінансово-господарські операції та правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування були надані, як під час розгляду справи, так і під час проведення перевірки, що не оспорювалося контролюючим органом.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операціїз постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відтак, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару/послуг до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичного придбання такого товару (послуги); наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на підтвердження придбання такого товару (послуги) та сплати відповідної суми ПДВ.

Отже, у податковому обліку з податку на додану вартість операції з придбання товарів (послуг) та суми податкового кредиту за такими операціями повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. Податковий кредит має бути обов`язково підтверджений податковою накладною. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та/або його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2019 року у справі № 814/2412/17. Також у постанові від 21.05.2021 у справі №460/408/19 Верховний Суд вказав, що встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування. При цьому, сама по собі наявність чи відсутність окремих документів так само, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо фактичний рух активів або зміни в активах відбувся.

Судом встановлено, що позивачем зареєстровані в ЄДРПН податкові накладні №11 від 09.10.2019, №15 від 11.10.2019, №19 від 22.10.2019, №23 від 28.10.2019, №24 від 29.10.2019 з господарської операції по придбанню демонтажних робіт по вул. Городоцька, 64 у м. Львові, чим виконано необхідну підставу для формування податкового кредиту, передбачену нормами ПК України.

З огляду на те, що наведеними вище доказами (договором генерального підряду, платіжними дорученнями, податковими накладними, довідкою форми КБ-3, Актом форми КБ-2В), підтверджується обставина фактичного придбання послуг щодо надання робіт із демонтажу в контрагента ТзОВ «Спецавтономбуд» з метою використання у власній господарській діяльності, вказане свідчить про правомірність формування позивачем податкових наслідків таких операцій.

Таким чином, судом встановлено, що спірний податковий кредит ТзОВ «Княжий Холл» сформований на підставі податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а господарські операції оформлені належними первинними документами, які підтверджують фактичний рух активів. Придбані товари відповідають основному виду господарської діяльності ТзОВ «Княжий Холл», докази їх використання в господарській діяльності судом досліджено. Порушення контрагентом-постачальником податкової дисципліни, як то неподання податкової звітності, може мати правові наслідки лише щодо такого платника податків, та не позбавляє покупця права на формування податкового кредиту в разі підтвердження належними первинними документами, у відповідності до приписів податкового законодавства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішеннях від 12.02.2019 по справі № 813/7368/13-а, від 05.02.2019 по справі № 816/652/15-а, від 22.01.2019 по справі № 820/313/17.

Таким чином, суд зазначає, що податковий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим у суду наявні всі підстави дійти висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 03.07.2020 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ю» №0-1303 від 28.07.2021, суд зазначає наступне.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У зв`язку з цим та відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні, яке оскаржено в судовому порядку, в силу закону вважається неузгодженим та, відповідно, не набуло статусу податкового боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума, визначена в оскарженому податковому повідомленні-рішенні, яка зазначена в оскаржуваній податковій вимозі, не є податковим боргом, оскільки судом задоволені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 03.07.2020.

За таких обставин, позовні вимоги впро изнання протиправною і скасування податкової вимоги форми «Ю» №0-1303 від 28.07.2021 про сплату податкового боргу у розмірі 153210,00грн. теж підлягають задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Щодо судового збору, то такий відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Городоцька,64 код ЄДРПОУ 41611554) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 код ЄДРПОУ 43968090) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 03.07.2020.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ю» №0-1303 від 28.07.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 код ЄДРПОУ 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий Холл» (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Городоцька,64 код ЄДРПОУ 41611554) судовий збір у розмірі 2298(дві тисячі двісті дев`яносто вісім) грн.75коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.