Справа № 300/6178/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2022 р. справа № 300/6178/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, при здійснені перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за №9/1/914 від 24.03.2021, в силу рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 в справі 300/556/20 зобов`язаний виплачувати пенсію в розмірі 90% від грошового забезпечення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що з 19.04.2014 діє редакція ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка визначає граничний розмір пенсії за вислугу років 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що право на перерахунок призначеної пенсії при значному збільшенні грошового забезпечення військовослужбовців може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин такого перерахунку (а.с.18).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 у 1989 році призначена пенсія за вислугу років відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 № 986 Про затвердження Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення.
В подальшому, в зв`язку з прийняттям Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-IV та внесенням змін в статтю 13 зазначеного закону, основний розмір пенсії позивача збільшився до 90% відповідного грошового забезпечення.
З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 проведено перерахунок пенсії. При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Пенсія обчислена із врахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 4370 грн., оклад за військове звання 1 340 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 2855 грн., премія 8565 грн. Основний розмір пенсії позивача становив 5995,50 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/556/20, яке набрало законної сили 04.09.2020, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №300/3660/20 зобов`язано Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати і видати ОСОБА_1 оновлену довідку для перерахунку пенсійного забезпечення як військовослужбовця Збройних Сил України із обов`язковим зазначенням, крім основних складових грошового забезпечення, відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених за відповідною посадою, станом на 05.03.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 у справі №300/2241/21, яке набрало законної сили 13.07.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 із обов`язковим врахуванням крім основних складових грошового забезпечення, додаткові види грошового забезпечення позивача, які зазначені в довідці Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.03.2021 за №9/1/914.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 у справі №300/2241/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено перерахунок позивачу пенсії за вислугу років із врахуванням таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад 4370,00 грн., оклад за військове звання 1340,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 2855,00 грн., надбавка за таємність 10% - 437,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 65% - 5567,25 грн., премія 53% - 2316,10 грн. Всього 16885,35 грн. Основний розмір пенсії визначений у розмірі 70% грошового забезпечення і становить 11819,75 грн. Із врахуванням підвищень і надбавок сума пенсії до виплати становить 12694,05 грн. (а.с.27).

Відповідач листом від 17.09.2021 за №7574-7065/Б-02/8-0900/21 у відповідь на звернення позивача від 25.08.2021 повідомив про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/556/20 органом пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становив 9018,90 грн. На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 у справі №300/2241/21 відповідач 29.07.2021 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 12694,05 грн. Зазначено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено із застосуванням норм законодавства, чинного на час, з якого проводився перерахунок пенсії (а.с. 4, 5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (надалі також Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі також Порядок №45).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (надалі також Постанова №704) встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пунктом 1 якої, що був чинним до 05.03.2019, було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 за № 986 (чинного на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу 25 років і більше обчислюються в наступних розмірах: особам офіцерського складу (крім вказаних в пункті "б" цього пункту), прапорщикам, мічманам військовослужбовцям надстрокової служби, які мають вислугу 25 років, - 50% окладів грошового забезпечення і за кожен рік вислуги понад 25 років - 3 відсотки окладів грошового забезпечення, але всього не більше 75 % окладів грошового забезпечення.

З 01.01.1992 введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року за №2262-ХІІ, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (у первинній редакції) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

За змістом пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у первинній редакції) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (у первинній редакції) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Законом України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 за №103/96-ВР до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" внесено зміни, виклавши частину 2 статті 13 коментованого Закону в наступній редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

У 2002 році у вказану статтю знову були внесені зміни Законом №51-IV від 04.07.2002, які набрали чинності з 01.01.2003 згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як підтверджено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/556/20, яке набрало законної сили 04.09.2020, відповідачем здійснювались перерахунки пенсії позивача відповідно до черговості змін, внесених до Закону №2262-ХІІ.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому, пунктом 23 Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 01.05.2014, було внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб згідно яких, цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 01.05.2014 положення частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Відповідач, аргументуючи свою правову позицію зазначив, що керувався чинним на час проведення перерахунку законодавством.

Як зазначає відповідач, та не заперечує позивач, на виконання рішення суду від 18.05.2020 у справі №300/556/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 із застосуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення суду від 11.06.2021 у справі №300/2241/21 органом пенсійного фонду здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки за №9/1/914 від 24.03.2021 про розмір його грошового забезпечення, із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 05.03.2019. Розмір пенсії визначено із розрахунку 70% грошового забезпечення.

При цьому, розмір обрахунку при нарахуванні пенсії позивачу із застосуванням 70% грошового забезпечення станом на 05.03.2019 за даними довідки №9/1/914 від 24.03.2021 є значно більшим від розміру пенсії, обчисленого в значенні 90%, виходячи із попереднього грошового забезпечення станом на 01.03.2018.

Суд зауважує, що в рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №300/556/20 сформований висновок про право позивача на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, у відповідності до положень Постанови №103 і Порядку №45, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019, до складу яких не було включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія.

З 05.03.2019 відновлено право колишніх військовослужбовців на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії. Вказане підтверджено рішенням Верховного Суду від 17.12.2019, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020, в зразковій справі №160/8324/19.

При цьому, слід зазначити, що військовослужбовці, яким призначається пенсія з 01.03.2018 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців при прийнятті постанови "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.

Разом з тим, в окремих випадках, як і у спірному випадку, виникають обставини, за яких військовослужбовці, яким здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019, із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії, розраховують на обчислення такої пенсії із урахуванням такої довідки в розмірі, більшому ніж 70% сум грошового забезпечення.

Відтак, може скластися ситуація, за якої військовослужбовці, які до звільнення займали одну і ту ж посаду, мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті військовослужбовці, які вийшли на пенсію до 01.03.2018 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове визначення пенсії більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 90%, хоча їх грошове забезпечення на час набуття права на пенсію не обчислювалося за правилами Постанови №704, а ті, що отримали право на пенсію після 01.03.2018 - не більше 70%.

Суд вважає, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим щодо тих військовослужбовців, які отримують право на пенсію після 01.03.2018, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип рівності усіх громадян у своїх правах перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього військовослужбовця, який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії на підставі Постанови №704, відбудуться фактичні зміни у його пенсійному забезпеченні та, відповідно, в правовому регулюванні відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії.

Враховуючи зазначене, у суду відсутні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, в зразковій справі №240/5401/18, оскільки змінилися фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19.

Суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, в якому Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої станом на 05.03.2019 за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин у розглядуваній справі, на переконання суду, є справедливим.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 зазначив, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо іншої категорії пенсіонерів, виплата пенсій яким (як і військовослужбовцям) здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

Зокрема, у постановах від 12.01.2022 у справі №140/16989/20, від 29.12.2021 у справі №580/5/21, від 21.12.2021 у справі 580/5962/20, від 17.09.2021 у справі №580/1285/20, від 08.09.2021 у справі №340/3185/19, від 20.01.2021 у справі №640/1744/20, в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 60%. Верховний Суд в у вказаних постановах, переглядаючи спори про не застосування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність. Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

В постанові від 27.09.2021 у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався на час набуття права на відставку), суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

У вказаній постанові Верховний суд дійшов висновку, що оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом №1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом №2453-VI. Колегія суддів зазначила, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів.

Підсумовуючи зазначене, суд зауважує, що у вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 в справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

При вирішенні цієї справи суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права наведені у вказаних вище постановах Верховного Суду.

Суд також звертає увагу на правову позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні від 26.12.2011 N20-рп/2011, про те, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає, що такі твердження є безпідставними, оскільки позов поданий позивачем до суду в межах визначеного статтею 122 КАС України шестимісячного строку.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.