Справа № 140/6787/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/6787/21 пров. № А/857/809/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Валюха В.М., повне судове рішення складено 22.11.2021) у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Фенікс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у період з 10.02.2020 по 17.03.2020, з 09.02.2021 по 19.02.2021 була проведена документальна планова виїзна перевірка ПСГП «Фенікс» податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, за результатами якої складено акт від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900. 07.04.2021 на адресу ПСГП «Фенікс» надійшли ППР, прийняті 02.04.2021 ГУ ДПС у Волинській області на підставі вказаного акту перевірки, зокрема: № про застосування штрафу в розмірі 419653,50грн., № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 659,00грн., № про застосування штрафу в сумі 5100,00грн., №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 2208077,50грн., які були оскаржені в адміністративному порядку. Рішенням ДПС України від 18.06.2021 №13794/6/99-00-06-01-01-06 скаргу задоволено частково, зокрема, скасовано ППР ГУ ДПС у Волинській області від 02.04.2021 № в частині 264969,30грн. застосованих штрафних санкцій, в іншій частині зазначене ППР та ППР від 02.04.2021 №, №, № залишено без змін. Позивач не погоджується з ППР ГУ ДПС у Волинській області від 02.04.2021 №, №, №, № (в частині збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 1766462грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 176646,20грн.), з огляду на таке. Стосовно порушення процедури проведення перевірки позивач вказує, що термін проведення перевірки був продовжений наказом від 12.02.2021 №581, проте примірник наказу було отримано лише 15.02.2021, тобто вже після початку перевірки, що є грубим порушенням пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (далі - ПК України); в акті перевірки неправильно відображені відомості щодо податкової адреси позивача. Позивач не погоджується із висновками акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 щодо неможливості підтвердити фактичність здійснення господарських операцій з придбання будівельно-ремонтних робіт у ФОП ОСОБА_1 та відповідно використання в господарській діяльності будівельних матеріалів, списаних на виконання таких робіт, стверджуючи при цьому, що до перевірки були надані усі первинні документи, які насправді підтверджують вказані господарські операції. Просить визнати протиправними та скасувати ППР ГУ ДПС у Волинській області від 02.04.2021 №, №, № та № (в частині збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 1766462грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 176646,20грн.). Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02 квітня 2021 року №, №, від 08 липня 2021 року №.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС у Волинській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 10.02.2020 по 17.03.2020, з 09.02.2021 по 19.02.2021 ГУ ДПС у Волинській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ПСГП «Фенікс» податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, про що складено акт від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 (т.1, а.с. 7-94).

Перевіркою ПСГП «Фенікс» встановлені, зокрема ті порушення, які є предметом розгляду у цій справі:

пунктів 44.1, 44.6 статті 44, вимог абзацу другого пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункті 120-1.1, 120-1.2 статті 120-1 ПК України, занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1770172грн., а також зменшено залишок від`ємного значення, яке на кінець перевіряємого періоду становить 659грн.;

пункту 201.10 статті 201 ПК України.

ГУ ДПС у Волинській області 02.04.2021, на підставі акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900, прийняло такі ППР:

№ (форми «Р»), відповідно до якого ПСГП «Фенікс» визначено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 2280077,50грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 1766462,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 441615,50грн.;

№ (форми «В4»), яким позивачу за звітний період грудень 2019 року визначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 659,00 грн.;

№ (форми «ПН»), яким до позивача на підставі статті 120-1 ПК України застосовано штраф в загальній сумі 419653,50грн..

Рішенням ДПС України від 18.06.2021 №13794/6/99-00-06-01-01-06 скаргу ПСГП «Фенікс» задоволено частково, зокрема, скасовано ППР ГУ ДПС у Волинській області від 02.04.2021 № в частині 264969,30грн. застосованих штрафних санкцій, в іншій частині зазначене ППР та ППР від 02.04.2021 №, №, № залишено без змін (т.1, а. с. 107-123).

ГУ ДПС у Волинській області 08.07.2021, на підставі акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 та рішення ДПС України від 18.06.2021 №13794/6/99-00-06-01-01-06, прийняло ППР №, відповідно до якого ПСГП «Фенікс» визначено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 1943108,20грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 1766462,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 176646,20грн.

Згідно пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення;

електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Згідно пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Статтею 120-1 ПК України визначено розміри штрафу у разі порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

З акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 вбачається, що перевіркою ПСГП «Фенікс» встановлено, зокрема порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44, вимог абзацу другого пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункті 120-1.1, 120-1.2 статті 120-1 ПК України, внаслідок чого занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1770172грн., а також зменшено залишок від`ємного значення, яке на кінець перевіряємого періоду становить 659грн. При цьому, до таких висновків контролюючий орган дійшов у зв`язку із виявленням таких порушень податкового законодавства.

У підпункті «А) Відходи інкубації» підпункту 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу 3.1.2 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 (т.1, а. с.20-29) вказано про те, що в ході проведення перевірки встановлено, що ПСГП «Фенікс» проводить господарську діяльність, а саме інкубацію яєць, у результаті інкубації підприємство отримує побічну продукцію - міражні яйця, які не використовуються в господарській діяльності (не реалізуються), проте документи, що підтверджують утилізацію яєць (побічних продуктів, міражних яєць, відходів інкубації тощо), журнали обліку відходів у період з 01.01.2017 по 30.09.2018 в ході проведення перевірки не надано. Відсутність підтверджуючих документів та регістрів бухгалтерського обліку щодо списання чи утилізації відходів птахівництва за вказаний період є порушенням порядку ведення бухгалтерського обліку. Враховуючи той факт, що на ПСГП «Фенікс» не обліковуються відходи інкубації як «брак у виробництві» (міражні яйця, виродки каліки та завмерлі, яйця непридатні до інкубації) (відсутні первинні документи та регістри бухгалтерського обліку) та відсутня утилізація відходів інкубації у період з 01.01.2017 по 30.09.2018, можна стверджувати, що кількість яєць, яку було закладено на інкубацію, повинна відповідати кількості виходу курчат, а тому різниця, яку платник відображає у акті на вихід і сортування добового молодняку птиці (форма №ПБАСГ-5) була реалізована невстановленим особам. Оскільки курчата добові (різниця, яка зазначена у акті на вихід і сортування добового молодняку птиці (форма №ПБАСГ-5) не прийняли участь в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків, то це призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ всього в сумі 843017,00грн.

З акту перевірки вбачається, що ПСГП «Фенікс» здійснює облік інкубаційних яєць на субрахунку 201 «Сировина й матеріали» та 27 «Продукція сільськогосподарського виробництва», а відповідно до актів на вихід і сортування молодняку птиці встановлено вихід добового молодняка: у 2017 році - на суму 6820842,41грн. (в кількості 882293 шт., різниця між закладкою яєць на інкубацію та виходом курчат становить 314641 шт.), у 2018 році - на суму 11420074,07грн. (в кількості 1293772 шт., різниця між закладкою яєць на інкубацію та виходом курчат становить 664717 шт.), у 2019 році - на суму 17245436,02грн. (в кількості 1764631 шт., різниця між закладкою яєць на інкубацію та виходом курчат становить 780715 шт.).

ПСГП «Фенікс» листом від 17.03.2020 №1-17/03/20 повідомило, що підприємство не здійснює діяльності з реалізації відходів виробництва, а передає їх на утилізацію, станом на 2017 рік було укладено договір із Ковельською філією ДП «Укрветсанзавод», у 2018 році було укладено договір із Костопільською філією ДП «Укрветсанзавод», з яким налагоджено співпрацю, а листом від 15.02.2021 №1-15/02/21 надало копії журналів, в яких відображається облік відходів, а саме побутових відходів та відходів, що утилізовуються на ДП «Укрветсанзавод».

Згідно копії журналу обліку відходів ПСГП «Фенікс» за 2016-2018 р.р. Крім того, платник надав до суду копії договорів про утилізацію відходів, укладених з Ковельською філією ДП «Укрветсанзавод» від 06.03.2017 (т.3, а.с.210), з Костопільською філією ДП «Укрветсанзавод» від 02.02.2018 №КОС/У/182/38621494/2018 з додатком (т.3, а.с.211-214), від 02.01.2019 №КОС/06/У/23/38621494/2019 з додатковими угодами (т.3, а. с. 215-221), картку рахунку 23 за 2017 рік (т.3, а. с. 222-224), акти-здачі прийняття робіт (надання послуг), укладених між ПСГП «Фенікс» та Костопільською філією ДП «Укрветсанзавод».

Представник позивача Максимчук Ю.В. надав пояснення, відповідно до яких Ковельська філія ДП «Укрветсанзавод» належним чином не виконувала свої зобов`язання в частині надання первинних документів, які підтверджують утилізацію, що призвело до зміни контрагента на Костопільську філію ДП «Укрветсанзавод».

Ненадання Ковельською філією ДП «Укрветсанзавод» платнику ПСГП «Фенікс» документів, які підтверджують прийняття на утилізацію відходів відповідно до договору від 06.03.2017 (т.3, а.с.210), не може свідчити про те, що у період з 01.01.2017 по 30.09.2018 утилізація відходів на ПСГП «Фенікс» не здійснювалася взагалі, а платник податків не може нести відповідальності за неналежне здійснення господарської діяльності його контрагентом.

Кількість яєць, закладених на інкубацію, не може відповідати кількості виходу курчат здорових, позаяк серед виведеного молодняку можливі виродки, каліки та завмерлі. На підтвердження цього платник надав комісійні акти на вихід і сортування молодняку птиці, в яких відображена кількість закладених яєць, вихід здорових голів та знищених (виродки, каліки та завмерлі.

При цьому, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відомостей у вказаних актах, які належним чином складені, а відсутність документального підтвердження утилізації відходів інкубації за період з 01.01.2017 по 30.09.2018 (в т.ч. через дії контрагента) не вказує про те, що різниця, яка відображена в актах, була реалізована невстановленим особам, і такі твердження контролюючого органу суд розцінює лише як припущення.

Апеляційний суд також вважає, що допущені позивачем окремі порушення природоохоронного законодавства не можуть впливати на дані податкового та бухгалтерського обліку та у даному випадку бути підставою для донарахування податкових зобов`язань.

В підпункті «Б) реалізація добових курчат по 0,01 грн.» підпункту 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу 3.1.2 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 (т.1, а. с.29-31) зазначено, що в ряді випадків ПСГП «Фенікс» здійснювало реалізацію курчат добових за ціною 0,01грн., тобто нижче ціни придбання та нижче звичайних цін, чим порушено вимоги пункту 188.1 статті 188 ПК України та занижено суми податкових зобов`язань на 100531,00грн.

Суд не погоджується із такими висновками перевірки та зазначає, що на запит контролюючого органу ПСГП «Фенікс» листом від 19.02.2021 №2-19/02/21 (т.4, а.с.178) повідомило, що оскільки згідно із ПК України безкоштовна передача покупцям товарів, послуг і продукції заборонена, тому для дотримання податкового законодавства підприємство реалізовує добовий молодняк, що йде на компенсацію природного падежу при транспортуванні по 0,01грн. без ПДВ, що відповідає вимогам ДСТУ 2021:2006 «Молодняк сільськогосподарської птиці», є загальноприйнятою практикою, якої дотримуються усі підприємства, що здійснюють виробництво та реалізацію добового молодняку.

Пунктом 11.3 ДСТУ 2021:2006 «Молодняк сільськогосподарської птиці» дійсно передбачено, що для компенсації природного падежу під час транспортування добового молодняку виробник, залежно від відстані та кількості, безкоштовно видає курчат, а відповідач не заперечив та не спростував факт природного падежу, тому суд не вбачає у діях позивача щодо реалізації добових курчат по 0,01 грн. порушень вимог пункту 188.1 статті 188 ПК України. Крім того, відсутність у прейскурантах цін (т.2, а.с.178-203, 240-250, т.3, а.с. 1-48, 100-115) затвердженої ціни реалізації курчат добових по 0,01грн./шт. без ПДВ не впливає на вказані висновки суду.

В підпункті «В) Період інкубації» підпункту 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу 3.1.2 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 (т.1, а.с.31-39) зазначено, що відповідно до технологічного процесу період інкубації яєць становить 20-21 день, згідно із наданими окремими актами списання ТМЦ (яєць інкубаційних) вбачається тривалість інкубації від 8 до 18 днів, проте первинних документів на оприбуткування молодняку птиці на дати виходу молодняку (21 день) не надано, у регістрах бухгалтерського обліку відсутній прихід курчат у зазначені в акті дати, списання вказаних яєць інкубаційних неможливо прямо пов`язати з виготовлення конкретного виду продукції (виходу молодняка птиці). Оскільки яйця курячі інкубаційні, сума ПДВ при придбанні яких була включена до складу податкового кредиту, не прийняли участь в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника, то такий платник податку на підставі пункту 198.5 статті 198 ПК України зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з бази оподаткування, визначеної пунктом 189.1 статті 189 ПК України. В порушення вимог пункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України ПСГП «Фенікс» не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим занижено податкові зобов`язання з ПДВ всього в сумі 18720,00грн.

Апеляційний суд звертає увагу, що на запит ГУ ДПС у Волинській області листом від 19.02.2021 №2-19/02/21 ПСГП «Фенікс» повідомило, що термін інкубації яєць бройлерів залежить від багатьох факторів, які включають в себе: вік батьківського стада, від якого походить яйце; генетика окремого батьківського стада, від якого залежить наявність або відсутність в інкубаційному яйці хвороб та їх збудників, які можуть впливати на відхилення у розвитку ембріона; термін та якість зберігання яйця у постачальника до моменту відвантаження; мікроклімат інкубаційного процесу (температура та вологість повітря), що в свою чергу залежить від зовнішніх чинників при їх різкій зміні.

Разом з тим, контролюючому органу було надано копію наказу від 08.06.2017 №1-8/06/17-і, відповідно до якого затверджено технологічні норми періоду інкубації курчат бройлерів від 1 до 21 днів, згідно із нормами виробника кросу бройлерів, та зважати на те, що даний період може мати відхилення в залежності від віку та якості батьківського стада, від якого походить інкубаційне яйце, від терміну зберігання яйця та від мікроклімату інкубації (температури та вологості повітря).

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій за вказаним епізодом, позаяк твердження контролюючого органу про недотримання в технологічному процесі інкубації яєць періоду інкубації (20-21 день) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, при цьому, суд відхиляє покликання відповідача на інформацію, взяту із мережі інтернет на іноземних веб-сайтах.

В підпункті «Г) Будівельні матеріали» підпункту 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу 3.1.2 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900 (т.1, а.с.39-46) зазначено, що протягом періоду, що перевірявся, ПСГП «Фенікс» декларує придбання будівельних матеріалів, які обліковано на рахунку 205 «Будівельні матеріали», на загальну суму 1025235,19грн., та придбання будівельно-ремонтних робіт від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 199977,45грн.

До перевірки були надані договори підряду від 03.02.2017 №0305-2017, від 01.02.2018 №0102-2018, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, журнал-ордер по рахунку 205, та аналізом наданих до перевірки документів встановлена невідповідність між обсягами придбаних, переданих підряднику та списаних на ремонтні роботи будівельних матеріалів. Перевіркою неможливо підтвердити фактичність здійснення господарських операцій з придбання будівельно-ремонтних робіт у ФОП ОСОБА_1 та відповідно використання в господарській діяльності будівельних матеріалів, списаних на виконання таких робіт.

До перевірки надано акти списання на загальну суму 844514,73грн., проте не надано по даних операціях документів щодо внутрішнього переміщення, актів-приймання передачі тощо.

Також, до перевірки не надано жодних документів, які б свідчили про використання будівельних матеріалів в господарській діяльності шляхом реалізації іншим СГД, позивач не здійснював реєстрацію податкових накладних на реалізацію будматеріалів.

Сукупність переліченої інформації свідчить про неможливість підтвердження використання в господарській діяльності придбаних та списаних будматеріалів.

Оскільки підприємством не доведено факт використання в господарській діяльності будівельних матеріалів загальною вартістю 1017244грн. ні шляхом використання їх при виконанні будівельних (ремонтних) робіт, ні шляхом реалізації іншим СГД, проте факт списання підтверджується даними бухгалтерського обліку рахунку 205 «Будівельні матеріали» та інвентаризацією, проведеною підприємством на виконання листа ГУ ДПС у Волинській області від 11.02.2021 №425/12/03-20-07-01-11, тому такі ТМЦ рахуються як використані у не господарській діяльності, платник податків зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, скласти та зареєструвати податкові накладні, та у даному випадку контролюючий орган встановив заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на 203449,00грн.

Порушення, яке описане в підпункті «Г) Будівельні матеріали» підпункту 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу 3.1.2 «Податок на додану вартість» акту перевірки від 26.02.2021 №1694/07-01/05383900, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи, враховуючи таке.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV) для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Відтак, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2018 (справи №826/15653, №805/2316/16-а), від 19.09.2018 (справа №2а-2104/12/1370).

На підтвердження господарських операцій з придбання будівельно-ремонтних робіт від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 199977,45грн. позивач надав договори підряду від 03.02.2017 №0305-2017, від 01.02.2018 №0102-2018, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та акти приймання виконаних будівельних робіт, акти приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, переданих для проведення ремонтних робіт, банківські виписки.

Подані позивачем для перевірки та до суду зазначені вище первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між ПСГП «Фенікс» та ФОП ОСОБА_1 щодо виконання будівельно-ремонтних робіт та списання матеріалів, вказані первинні документи відповідають встановленим вимогам, визначеним Законом №996-XIV, та відсутні підстави ставити під сумнів їх справжність та достовірність відображених у них даних.

Разом з тим, ні в акті перевірки, ні у заявах по суті справи відповідач не пояснив, у чому саме полягає невідповідність між обсягами придбаних, переданих підряднику та списаних на ремонтні роботи будівельних матеріалів, не вказав суми невідповідності та не надав доказів на її підтвердження.

Наявність у ФОП ОСОБА_1 (яка згідно із даними акту перевірки у спірний період була зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності, основний вид діяльності «41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель», перебувала на податковому обліку) згідно із звітністю форми № 1-ДФ працюючих у кількості 2 особи (2017 рік) та 3 особи (2018 рік), яких недостатньо для виконання будівельних робіт за укладеними з позивачем договорами, не може бути самостійною та достатньою підставою для донарахування позивачу податкових зобов`язань, позаяк не виключається можливість роботи працівників у ФОП ОСОБА_1 за цивільно-правовими угодами.

Суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 (справа №826/11879/13-а), відповідно до яких норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відтак, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи підтверджують правомірність формування платником податків ПСГП «Фенікс» своїх даних податкового обліку та реальність господарських операцій між ПСГП «Фенікс» та ФОП ОСОБА_1 , відповідач не довів наявність у діях позивача порушень податкового законодавства при здійсненні господарської діяльності з інкубації яєць та реалізації курчат, при списанні будматеріалів, а тому донарахування податкових зобов`язань з ПДВ із застосуванням штрафних санкцій, в т.ч. штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних згідно із оскаржуваними ППР є безпідставним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року у справі №140/6787/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 30.03.2022