Справа № 695/2573/20
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2573/20

номер провадження 2-а/695/6/22

16 березня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Золотоніської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Золотоніської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить:

-поновити процесуальний строк звернення до суду з даним позовом;

- скасувати як протиправну постанову завідувача сектору з паркування (інспектора з паркування) ВМІ УЖКГ виконавчого комітету Золотоніської міської ради Городинця О.С. серії ЗМ №00177 від 09.10.2020 р. про накладення на неї адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) у вигляді штрафу в сумі 510 грн.;

- закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 09.10.2020 р. завідувачем сектору з паркування (інспектором з паркування) ВМІ УЖКГ виконавчого комітету Золотоніської міської ради Городинцем О.С. було винесено постанову серії ЗМ №00177 про накладення на неї адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відео запису) в сумі 510 грн.

Постанову позивачка отримала поштою 13.10.2020 р., тому на підставі ч.1 ст.121 КАС України просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк звернення до суду з позовом.

Позивачка вважає, що постанова відповідача є необґрунтованою та протиправною, а висновок про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП є надуманим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в оскаржуваній постанові від 09.10.2020 р. ЗМ №00177 вказано, що 09 жовтня 2020 року 11 год. 38 хв. у м .Золотоноша, вул. Новоселівська на відстані 2 м 30 см. (пристрій вимірювання: лазерний дальномір Tekhamann Інв. №) від посадкового майданчику зупинки маршрутних ТЗ «Статистика», який розташовано за адресою: вул. Новоселівська, 1В, позначений дорожнім знаком 5.41 та горизонтальною розміткою дорожньою 1.17, навпроти м-ну «Риба», зафіксовано стоянку автомобіля Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 , порушуючи п.15.9 «е» Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим відповідач вбачає в діях водія ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Однак, з такими висновками відповідача позивач не погоджується в зв`язку з відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.15.9 «е» ПДР.

Згідно п.15.9 «е» ПДР зупинка забороняється: ближче 30м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В оскаржуваній постанові немає жодних відомостей про паркування позивачкою автомобіля. Вказаний факт вона повністю заперечує та вважає, що її вина нічим не доведена. Жодного візуального контакту з завідувачем сектору з паркування (інспектором з паркування) ВМІ УЖКГ виконавчого комітету Золотоніської міської ради Городинцем О. С. позивачка не мала.

Позивачці незрозуміло, на підставі яких саме належних та допустимих доказів відповідачем було зроблено висновок про її причетність до порушення п.15.9 «е» ПДР та якими засобами було зафіксовано її присутність на місці паркування транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні докази керування нею автомобілем в день винесення оскаржуваної постанови та не враховано, що її автомобілем періодично користуються члени її сім`ї у власних цілях.

У порушення ст.280 КУпАП відповідач здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі позивача, не опитав належним чином водія автомобіля по суті виявленого 09.10.2020 р. порушення; не вручив запрошення на час та місце розгляду справи про накладення адміністративного стягнення; не з`ясував особу правопорушника (хто саме керував автомобілем у момент паркування); не роз`яснив позивачеві в момент складання адміністративної постанови права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; не повідомив про права особи на правову допомогу фахівця в галузі права.

19.11.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

20.01.2022 р. до суду надійшов відзив. У відзиві відповідач зазначив, що позивачкою було порушено підпункт е) пункту 15.9 ПДР, а саме було здійснено зупинку автомобіля «SUZUKI VITARA», д.н.з НОМЕР_2 по вул. Новоселівська на відстані 2 м 30 см від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів «Статистика», який розташовано за адресою вул. Новоселівська 1В.

Згідно Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.10.2020 вбачається, що на зупинці встановлено дорожній знак 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», нанесена дорожня розмітка 1.17.

У позовній заяві позивач сам факт зупинки не спростовує.

Позивачка порушила правила зупинки, чим створювала загрозу безпеці дорожнього руху при з`їзді маршрутного транспортного засобу зі смуги руху до посадкового майданчика, тому до неї було застосовано ч.3 ст.122 КУпАП.

Частинами 3,4 статті 279-1 КУпАП визначено, що інспектор з паркування зобов`язаний в разі відсутності технічної можливості встановити особу правопорушника, зазначеної в ч.1 ст.14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення зобов`язаний розмістити на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, яке має містити відомості, передбачені частинами першою-четвертою ст.283 КУпАП.

Виконуючи вимоги ст.279-1 КУпАП інспектором було залишено повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Підтверджуючим фактом повідомлення Позивача про притягнення до адміністративної відповідальності (залишення повідомлення на лобовому склі) є фотофіксація самого правопорушення, яка розміщена на офіційному веб-сайті управління житлово-комунального господарства виконкому Золотоніської міської ради.

Ч.1 ст. 279-1 КУпАП встановлено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену в ч.1 ст.14-2 КУпАП.

Ч.1 ст.14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні 13.07.2021 р. представник позивача - адвокат Пилипенко Р.Б. підтримав заявлений позов та наполягав на його задоволенні. Адвокат зазначив, що являється чоловіком позивачки. Також вказав, що відповідач не мав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях позивачки складу інкримінованого їй правопорушення. 13.10.2020 р. позивачка отримала постанову від 09.10.2020 р. про накладення на неї стягнення за порушення ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., тому строк оскарження пропущено з поважних причин та підлягає поновленню. У день винесення оскаржуваної постанови позивачка автомобілем не керувала. Автомобіль був в його користуванні. Він надавав правову допомогу та припаркував авто поблизу центру безоплатної правової допомоги (вул. Новоселівська, м. Золотоноша). Відповідачем винесена постанова без індивідуалізації суб`єкта правопорушення, що є порушенням. Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений 22.10.2020 р. (а не 09.10.2020 р. у день винесення постанови) з порушенням, він не містить наявності державного знаку, де саме він знаходиться, яка відстань від знаку до авто. Адвокат зауважив, що в матеріалах справи відсутній оптичний диск, який підпадає під поняття копії електронного доказу, а лазерний дальномір Текман не сертифікований.

У судове засідання 16.03.2022р. позивачка та її представник не з`явилися, але представник - адвокат Пилипенко Р.Б. надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача: виконавчого комітету Золотоніської міської ради - Сизько Д.В. у судовому засіданні 13.07.2021 р. позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Вказав, що посадова особа (інспектор з паркування) Городинець О.С. виявив правопорушення, здійснив його фіксацію. Порушення зупинки фіксувалося інспектором на телефон Ксіомі, а вимірювання здійснювалося дальноміром Текман. На лобовому склі автомобіля залишив повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Штраф накладено постановою. Щодо повірки технічного засобу є постанова КМУ від 04.06.2015 р. №374, в якій не зазначений дальномір, вказаний в постанові, отже, він не підлягає повірці. Чи має дальномір Текман сертифікат представнику невідомо. Представник відповідача ствердив, що Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі було складено після винесення постанови. Розміщення дорожнього знаку можна встановити з цього Акту.

У судове засідання 16.03.2022 р. представник відповідача не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету Золотоніської міської ради та просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що завідувач сектору інспекції з паркування (інспектор з паркування) ВМІ УЖКГ виконкому ЗМР Городинець О.С. виніс відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає АДРЕСА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 09.10.2020. серії ЗМ №00177. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Сузукі Вітара», д.н.з. НОМЕР_1 , 09.10.2020 р. об 11 год. 38 хв., у м. Золотоноша, вул. Новоселівська на відстані 2м 30см (пристрій вимірювання: лазерний дальномір Текман інв. №) від посадкового майданчика зупинки маршрутних ТЗ «Статистика», який розташований за адресою: вул. Новоселівська, 1В, позначений знаком дорожнім 5.41 та горизонтальною дорожньою розміткою 1.17, навпроти магазину «Риба» зафіксовано стоянку автомобіля, порушуючи п.15.9 «е» ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Цією постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510,00 грн. Технічний засіб, яким здійснено фотозйомку - Ксіомі Редмі Нот 8, інв. №.

Відповідно до відмітки, зазначеної на постанові, копію постанови надіслано рекомендованим листом вих.№174/20 від 12.10.2020 р.

Копію даної постанови позивачка отримала 13.10.2020 р., що стверджено роздруківкою з вебсайту Укрпошти про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи, що позивач отримав оскаржувану постанову листом, через відділення Укрпошти 13.10.2020 р., клопотав поновити строк на оскарження постанови, який пропущено з поважних причин, тому в суду наявні підстави для поновлення позивачу строку для оскарження постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

За змістом ч.3 ст.122 КУпАП (станом на день винесення постанови) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 15.9.е Правил дорожнього руху (станом на день винесення постанови) передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Предметом розгляду у даній справі є постанова завідувача сектору з паркування (інспектора з паркування) ВМІ УЖКГ виконавчого комітету Золотоніської міської ради Городинця О.С. серії ЗМ №00177 від 09.10.2020 р. про накладення на адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) за ч.3 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 статті 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 КУпАП.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування. (ч.3 ст.219 КУпАП).

За приписами ст.219 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.3 ст.122 КУпАП покладено в тому числі і на уповноваженого інспектора з паркування виконавчих комітетів міських рад.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова судом перевіряється на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду №524/1284/17 від 19.02.2020.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ствердив, що 09.10.2020 р. він зустрічався з адвокатом Пилипенком Р.Б. поблизу центру БПД (вул. Новоселівська, м. Золотоноша, зупинка «Статистика») з приводу надання правової допомоги. Адвокат приїхав на авто Сузукі, білого кольору, яке припаркував недалеко від кіоску «Хліб».

З оглянутих в судовому засіданні фотознімків, які являються додатком до оскаржуваної постанови, судом встановлено, що на них зафіксована запинка/стоянка/паркування автомобіля «Сузукі Вітара», д.н.з. НОМЕР_3 , але водія даного автомобіля на фото не зафіксовано.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів того, що позивачка являється суб`єктом відповідальності стороною відповідача не надано суду.

Суд вважає, що відповідачем не встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, та не доведено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Дані висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 19.02.2020 р. справа №204/8036/16-а (2а/404/27/17).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З доданих стороною відповідача до матеріалів справи документів неможливо встановити чи дійсно саме позивач є власником автомобіля. Отже, відповідачем не доведено в супереч положенням ч.1 ст.279-1 та ч.1 ст. 14-2 КУпАП, що саме за позивачем зареєстровано транспортний засіб.

Також відсутні докази повноважень інспектора з паркування Городинця О.С. на винесення постанови відповідно до ст.219 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Так, згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Позивачем понесені витрати у вигляді судового збору в сумі 420,40 грн., що стверджено квитанцією від 18.11.2020 р.

Позовні вимоги задоволені повністю, тому у відповідності до ст.139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Золотоніської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову завідувача сектору з паркування (інспектором з паркування) ВМІ УЖКГ виконавчого комітету Золотоніської міської ради Городинця О.С. серії ЗМ №00177 від 09.10.2020 р. про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Золотоніської міської ради (), на користь ОСОБА_1 відшкодування по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко