Справа № 460/2083/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/2083/21 пров. № А/857/21022/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року (суддя Дудар О.М., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 23.07.2021р.),

в адміністративній справі №460/2083/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2021 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) та Державної податкової служби України (далі ДПС України), в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №3 від 30.11.2019 від 26.11.2020 №2172436/; 2) зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №3 від 30.11.2019, сформовану та виписану ФОП ОСОБА_1 ; 3) стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати, а саме 2270 грн. сплаченого судового збору та 6000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідачі позовних вимог не визнали, вважаючи їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подали спільний відзив на позовну заяву. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.11.2020 №2172436/. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.11.2019 №3, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 датою її подання на реєстрацію. Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, Головного управління ДПС у Рівненській області (ідентифікаційний код ВП 44070166) та Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393), судові витрати у загальному розмірі 6270,00 грн. (у т.ч.: 2270,00 грн. - судовий збір, 4000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу).

З цим рішенням суду першої інстанції від 23.07.2021р. не погодився відповідач ГУ ДПС у Рівненській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) покликається на те, що обсяг постачання товару/послуги 49.41, 52.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, відповідає вимогам пп.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, тому реєстрація ПН/РК від 30.11.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Вважає, що позивачем не надано повний пакет документів на підтвердження здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та розрахункових документів та / або банківських виписок з особових рахунків. Апелянт також звертає увагу суду на дискреційність повноважень контролюючого органу щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 23.07.2021 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець 05.08.2019р. (номер запису 0003418 від 05.08.2019р.), Взята на облік у контролюючому органі як платник податків та єдиного внеску. Основним видом економічної діяльності господарства за КВЕД є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Між Приватним акціонерним товариством "Луцькавтодор" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) 01.10.2019р. укладено договір №1 про надання послуг (далі - Договір №1) (а.с. 17).

Пунктом 1.1 розділу 1 «Предмет договору» Договору №1, передбачено, що Виконавець за завданням Замовника за плату надає послуги будівельною технікою на умовах, передбачених в цьому договорі, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги (виконані роботи) та своєчасно оплатити їх вартість.

Прийняття виконаних Виконавцем послуг здійснюється згідно з актами здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг), які підписуються обома сторонами за результатами роботи (п.3.1 розділу 3 «Порядок прийняття послуг» Договору №1).

Відповідно до п.4.1 розділу 4 «Вартість наданих послуг та порядок розрахунків» Договору №1, вартість надання послуг, що доручені Виконавцеві для виконання за договором, визначається згідно з підписаними актами виконання робіт (надання послуг) в одиницях виміру прийнятих для сторін і зазначених в акті здачі - прийняття робіт (наданих послуг).

Судом також встановлено та сторонами не заперечувалося, що ФОП ОСОБА_1 , на виконання вимог вказаного договору, було отримано від Приватного акціонерного товариства «Луцькавтодор» завдання щодо надання послуг на об`єкті будівництва «Реконструкція дороги Станційна ВП РАЕС в м.Вараш» етап 1. Велосипедна, пішохідна доріжки та освітлення.

Відомостями об`ємів будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція дороги Станційна ВП РАЕС в м.Вараш» етап 1. Велосипедна, пішохідна доріжки та освітлення передбачено перелік будівельних робіт та витрат на проведення першого етапу реконструкції дороги Станційна (а.с. 19-20).

Між Замовником - Приватним акціонерним товариством «Луцькавтодор» та Виконавцем - ФОП ОСОБА_1 30.11.2019 складено акт №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким Виконавцем були проведені роботи (надані послуги), а саме: послуги користування екскаватора, послуги користування навантажувача та послуги користування а/м= перевезення ґрунту на відстань 5 км., перевезення вантажів, вивезення сміття та інші роботи. Загальна вартість робіт (надання послуг) без ПДВ 308533,20 грн, ПДВ 20% - 61706,64 грн, загальна вартість робіт з ПДВ 370239,84 грн (а.с. 21).

За результатами надання ФОП ОСОБА_1 відповідних послуг (робіт), Приватним акціонерним товариством «Луцькавтодор» проведено оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача: 18.12.2019 перераховано суму у розмірі 100000 грн, 14.01.2020 - 70239,84 грн, 13.02.2020 - 50000,00 грн, 24.02.2020 - 50000,00 грн, 18.03.2020 - 50000,00 грн, 19.05.2020 - 50000,00 грн. Загальна сума перерахованих коштів становить 370239,84 грн, у т. ч. ПДВ - 61706,64 грн (а.с. 22-28).

На виконання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 складено та надіслано до контролюючого органу засобами електронного зв`язку податкову накладну від 30.11.2019 №3 на загальну суму 370239,84 грн, у т.ч. ПДВ 61706,64 грн (а.с. 8).

Контролюючим органом 27.01.2020р. надіслано позивачу квитанцію №, відповідно до якої податкову накладну прийнято, проте реєстрацію зупинено (а.с. 9).

Як підставу зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у квитанції від 27.01.2020 зазначено наступне: "Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.11.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41, 52.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, відповідає вимогам пп.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних."

У зв`язку з цим, позивачем було подано податковому органу повідомлення від 25.11.2020 №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, - від 30.11.2019р. №3 (а.с. 10).

Зазначене повідомлення контролюючим органом отримано, що підтверджується квитанцією від 25.11.2020р. №2 (а.с. 11).

Рішенням комісії Головного управління ДПС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія) від 26.11.2020р. №2172436/ було відмовлено в реєстрації податкової накладної від 30.11.2019р. №3 (а.с. 55).

Зазначена відмова була мотивована тим, що платником податку при реєстрації ненадано копій документів: «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів та / або банківських виписок з особових рахунків».

Рішення від 26.11.2020 №2172436/ ФОП ОСОБА_1 було оскаржене в адміністративному порядку (а.с. 13-14).

Скаргу отримано контролюючим органом, що підтверджується квитанцією від 06.12.2020 №2 (а.с. 15).

Рішенням за результатами скарги від 06.12.2020 № скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня від 26.11.2020 №2172436/ про відмову в реєстрації податкової накладної - без змін (а.с. 12, 16).

Позивач, вважаючи рішення комісії від 26.11.2020 №2172436/ про відмову в реєстрації податкової накладної протиправним, звернувся із цим позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами до суду не надано доказів на підтвердження обставин щодо перевищення або рівності обсягу постачання величини залишку обсягу придбання товару/послуги та обсягу його постачання, належної мотивації таких висновків - не наведено. Якою саме була величина залишку обсягу придбання такого товару та в який спосіб і на підставі яких документів вона була визначена, відповідачами також не доведено, належними та допустимими доказами не підтверджено. На переконання суду першої інстанції, сукупність наданих позивачем первинних документів виключає сумнів щодо реальності господарських операцій, підтверджує надані пояснення, а також спростовує обставини перевищення обсягу постачання товару/послуги та обсягу його постачання.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України).

За приписами пункту 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

У свою чергу, відповідно до п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування (абзац 10).

Згідно з п.17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

При цьому, вимоги п.п. 6 та 7 Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначного (множинного) трактування обов`язків контролюючих органів.

У силу вимог п.10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Наявна в матеріалах справи квитанція від 27.01.2020 року свідчить, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №3 від 30.11.2019, слугувало те, що податкова накладна відповідає вимогам п.п.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме: обсяг постачання товару/послуги 49.41, 52.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Водночас, на час виникнення спірних правовідносин Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 №1962/99-99-29-01-01 (погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 №26010-06-05/20111).

Відповідно до пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

З аналізу пункту пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій зумовлюється висновок про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт п.п. 13 Порядку №117.

Отже відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, і в цілому підтверджує необґрунтованість та невідповідність такої квитанції вимогам Порядку №117.

Водночас, у квитанції від 27.01.2020р. не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність вимогам, що визначені пунктом 13 Порядку №117.

Крім того, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Також, пунктом 5 Порядку №520 визначено орієнтовний перелік документів, з огляду на словосполучення «може включати», необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Вичерпний перелік підстав для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування наведено у пункті 11 Порядку №520, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В матеріалах справи наявні відомості, що позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують проведення господарських операцій. Доказів та обґрунтувань того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не наведено, судом не встановлено.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, суд першої інстанції цілком правильно зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Можливість надання платником податків необхідних документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Однак оскаржувана відмова містить лише загальне твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також форма зазначеного рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, документи, яких не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), належить підкреслити. Однак жодного підкреслення оспорюване рішення не містить.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 червня 2021 року в справі №2040/7098/18.

Матеріали справи містять копії відповідних договорів та первинних документів ФОП ОСОБА_1 саме:

- Договір №1 укладений між ФОП ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Луцькавтодор» про надання послуг від 01.10.2019р. (а.с. 17);

- Пояснювальна записка «Будівельні роботи по об`єкту «Реконструкція дороги Станційна ВП РАКС в м.Вараш» Етап 1. Велосипедна, пішохідна доріжки та освітлення» (а.с. 18)

- Відомості об`ємів будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція дороги Станційна ВП РАКС в м.Вараш» Етап 1. Велосипедна, пішохідна доріжки та освітлення» (а.с. 19-20)

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 30 листопада 2019 року (а.с. 21)

- Виписка по рахунку за період 14.01.2020 по 14.01.2020р. (а.с. 23)

- Виписка по рахунку за період 18.12.2019 по 18.12.2019р. (а.с. 24)

- Виписка по рахунку за період 13.02.2020 по 13.02.2020р. (а.с. 25)

- Виписка по рахунку за період 24.02.2020 по 24.02.2020р. (а.с. 26)

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надіслані позивачем копії первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Водночас в порушення ч.2 ст.77 КАС України, відповідачами до суду не надано доказів на підтвердження обставин щодо перевищення або рівності обсягу постачання величини залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, належної мотивації таких висновків - не наведено. Якою саме була величина залишку обсягу придбання такого товару та в який спосіб і на підставі яких документів вона була визначена, відповідачами суду не доведено, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Тому рішення від 26.11.2020р. №2172436/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 30.11.2019 №3, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас, суб`єкт владних повноважень за даних, конкретних фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкових накладних немає, відтак є достатні підстави для прийняття рішення про реєстрацію таких.

Колегія суддів також враховує, що судом першої інстанції вирішено питання про розподіл судових витрат, що не оспорюється апелянтом (відповідачем).

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року в адміністративній справі №460/2083/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль