Справа № 240/5333/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5333/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

18 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Коростишівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коростишівська міська рада про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Відділу містобудування та архітектури Коростишівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коростишівська міська рада, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером :01:013:0003 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов`язати відділ містобудування та архітектури Коростишівської міської ради видати ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером :01:013:0003 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з тих підстав, що дії відповідача порушують право позивача на забудову земельної ділянки в межах її цільового призначення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

14 січня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому останній зазначає, що відповідно до зонування земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:013:0003, відноситься до зони Р-3 Рекреаційні зони озеленення територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, міські ліси, лугопарки, лісопарки, гідропарки, меморіальні парки, пляжі), а тому видача будівельного паспорту позивачу, буде суперечити вимогам чинного законодавства України.

20 січня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач отримав земельну ділянку законним способом, а тому має право використовувати дану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, у зв`язку з чим вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у видачі будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 грудня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 23.07.2020 позивач звернувся до Коростишівської міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.1000 га, що розташована в межах АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку

15.10.2020 рішенням Коростишівської міської ради 7 скликання №1146 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.1000 га, що розташована в межах АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з метою оформлення її у власність, за рахунок земель комунальної власності Коростишівської міської ради.

19.01.2021 рішенням шостої сесії Коростишівської міської ради 8 скликання ОСОБА_1 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га. за адресою: по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:013:0003 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

12.02.2021 земельна ділянка була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

10.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу містобудування та архітектури Коростишівської міської ради, з письмовою заявою про видачу будівельного паспорта на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1 га., кадастровий номер :01:013:0003, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

12.03.2021 листом № 7 відділ містобудування та архітектури Коростишівської міської ради повідомив позивача про неможливість видати будівельний паспорт на будівництво житлового будинку в зв`язку з невідповідністю забудови земельної ділянки, вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (генеральному плану та плану зонування). Відповідно до розробленого та затвердженого генерального плану та плану зонування дана земельна ділянка знаходиться в зоні Р-3 та межує з зоною Ж-1С, це рекреаційна зона озеленення територій загального користування.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1.3-1.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103 (далі - Порядок № 103), параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення , ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень .

Згідно з п. 2.1 Порядку № 103 будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:

- заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

- засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

- ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

- проект будівництва (за наявності);

- засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пунктами 2.3-2.4 Порядку № 103 передбачено, що уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

- неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

- невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно із пунктом 1.3. Порядку № 103 параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення , ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень .

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку, що підставою для відмови у наданні будівельного паспорта може бути неподання повного пакета документів або невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. При цьому у силу п. 2.4 Порядку № 103 при вирішенні питання про видачу будівельного паспорту, крім відповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, перевірці підлягає ще і відповідність намірів вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 405/10324/14-а (2а/405/21/15), від 21.11.2019 у справі №807/166/19 та у справі №640/4417/19 від 14 травня 2020 року.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для повернення відповідачем документів щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 була невідповідністю забудови земельної ділянки, вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (генеральному плану та плану зонування).

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.11.1992 № 2780-XII Про основи містобудування (далі - Закон № 2780-ХІІ) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

У статті 5 Закону № 2780-ХІІ визначені основні вимоги до містобудівної діяльності. Зокрема, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.

Згідно із частиною другої статті 5 Закону № 3038-VI вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

План зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI).

За змістом статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

До того ж в силу приписів частини першої статті 21 Закону № 3038-VI розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій підлягають громадським слуханням.

Врахування громадських інтересів при розробленні проектів містобудівної документації має вирішальне значення, оскільки мета містобудування та розроблення на його виконання містобудівної документації, спрямована на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за наявності затвердженого плану зонування території, вирішення уповноваженим органом питання видачі будівельного паспорта повинно вирішуватись з врахуванням встановлених ним умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Враховуючи вищенаведене та те, що Планом зонування території м. Коростишева передбачено приналежність земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності і на якій він бажає збудувати будинок, до зони Р-3 Рекреаційні зони озеленення територій загального користування (міські парки, сквери, бульвари, міські ліси, лугопарки, лісопарки, гідропарки, меморіальні парки, пляжі), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач відмовляючи у наданні будівельного паспорта діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

При цьому, необхідно зазначити, що на час прийняття рішення шостої сесії Коростишівської міської ради 8 скликання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1 га. за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:013:0003, Генеральний план м. Коростишева був затверджений рішенням Міськради 52 сесії 6 скликання від 13.10.2015 № 1056 Про затвердження Генерального плану міста Коростишева Житомирської області , а план зонування території (зонінг) міста Коростишева, був затверджений рішенням Міськради 8 сесії 7 скликання від 17.03.2016 № 121 Про затвердження плану зонування території (зонінгу) міста Коростишева Житомирської області .

Колегія суддів наголошує, що вищевказані рішення були діючими, і на думку суду, були обов`язковими для виконання як позивачем так і відповідачем, і мали бути враховані і третьою особою Коростишівською міською радою.

Колегія суддів критично ставиться до доводів позивача про незабезпечення відповідачем пропорційності інтересів, оскільки як зазначалось вище містобудівна документація розробляється з врахуванням громадських інтересів та має на меті створення та підтримання повноцінного життєвого середовища з урахуванням балансу інтересів.

До того ж, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах Стретч проти Сполученого Королівства та Ісмаїлов проти Російської Федерації наголошує на одному з обов`язкових критеріїв правомірності втручання у право мирного володіння майном - його пропорційності , справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересами. Складові цього критерію не є універсальними (абсолютними), оскільки не існує чіткого, виключного переліку обставин, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення цієї справедливої рівноваги .

Отже, з урахуванням того що відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, а суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то на думку суду оспорюване рішення відповідача прийнято пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 16 липня 2019 року у справі №520/8970/18, яка і враховано судом в порядку ст. 242 КАС України.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.