Справа № 344/17099/21
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Федоришин М.З.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача Михайлини Ю.Б.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Грица Іван Юрійович, до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Грица І.Ю, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2021 позивач керуючи своїм транспортним засобом Chevrolet Equinox 2018 д.н.з. НОМЕР_1 рухався в напрямку з м.Коломиї до м.Івано-Франківськ і був зупинений поліцейським рядовим поліції БУ Будзом Миколою Олексійовичем. Цього ж дня, на місці рядовий поліції БУ Будз М.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4932988 за змістом якої водій керуючи т/з рухався зі швидкістю 81 км/год у насаленому пункті, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ЕС008453 чим порушив п.12.4. ПДР порушено ч.1 ст.122 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає її протиправною, оскільки рядовий поліції Будз М.О. порушив порядок використання приладу вимірювання швидкості руху, а саме тримав його в руках, будь-якого дорожнього знаку, який би інформував учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму не було, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 TC0084531 не може бути використаний для вимірювання швидкості руху транспортних засобів, працівник поліції не надав можливості позивачу скористатись правовою допомогою, а права передбачені ст.268 КУпАП були роз`яснені після складання постанови.

Від відповідача надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав з мотивів зазначених позові та в подальшому подав заяву за змістом якої просив проводити розгляд справи без його участі і його представника, та просив не стягувати з відповідача витрати на правову допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у позові відмовити через безпідставність з мотивів наведених у ньому, в подальшому не з`явився з поважних причин (воєнний стан).

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно оскаржуваної постанови серії ЕАО №4932988 від 21.10.2021 року, що складена поліцейським рядовим поліції УПП в Івано-Франківській області Будз Миколою Олексійовичем, водій ОСОБА_1 21.10.2021 15:11год с.Лісна Слобідка ТРАСАН-10 146КМ, керуючи т/з рухався зі швидкістю 81 км/год у населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 C0084531, чим порушив п.12.4 ПДР (а.с.8).

Так, суд звертає увагу, що відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п.12.4.ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі подано до відзиву відеозаписи з нагрудних камер та автомобіля, фото фіксацію правопорушення та документи щодо відповідності вимірювальних приладів швидкості руху.

Так, щодо твердження позивача щодо порядку використання приладу вимірювання швидкості руху слід зазначити наступне.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18 Rev. 0, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинного до 26.12.2028 року.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Можливість використання виробу «ТгuСАМ LTI 20/20», виробництва LaserTechnologylnc., також підтверджується наявністю виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» сертифікату відповідності від 23.12.2020 № UA.TR., який зазначає про проведення досліджень та випробувань вимірювачів швидкості транспортних засобів лазерів LT1 20/20 TruCAM II, із зазначенням у пункті 2 сертифікату заводськими номерами, та що вони відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту. (Додаток-10 ).

Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», оскільки прилади ЕТІ 20/20 TruCAM II були введені в експлуатацію у 2020 році, то відрахування терміну, коли треба проводити періодичну повірку, здійснюється від року, зазначеного у додатковому метрологічному маркуванні. Оскільки міжповірочний інтервал становить 1 рік, періодичну повірку необхідно провести у 2021 році.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 0008453 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До відзиву відповідачем надано суду фото та відеозапис, на якому зафіксовано номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму. Відео та фотофіксація автомобіля позивача відбулась 21 жовтня 2021 року о 15:11:58 год., на автодорозі Н-10, 146 км, швидкість 73 км/год. на відстані 192,3 метри, тобто в межах допустимих граничних показників визначених для приладу TruCam LТІ 20/20.

Разом з тим, позивач зазначає, що при проведенні фіксації швидкості за допомогою приладу TruCam LТІ 20/20 він не був стаціонарно вмонтований, а швидкість була виміряна шляхом ручного наведення приладу інспектором.

З наданого позивачем відеозапису вбачається, що фіксація швидкості руху автомобіля приладом TruCam зафіксована з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, а навпаки у своїх поясненнях зазначає, що доводи позивача про те, що прилад потрібно використовувати стаціонарно не мають жодного підґрунтя, адже виробник приладу не передбачив стаціонарного використання, а фіксація швидкості здійснюється шляхом ручного наведення прицілу на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 40 Закону «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматично фото- і відеотехніку повинно бути розміщено в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 N 11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень ПДР.

Аналогічна позиція викладена Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 166/224/20 та у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 157/703/20.

Щодо посилання позивача на відсутність дорожнього знаку, який би інформував учасників дорожнього руху для проведення вимірювання швидкісного режиму, то суд не погоджується з такими доводами.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці, відтак контроль швидкості руху транспортних засобів має здійснюватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»).

Відповідно до ПДР знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень ПДР», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Однак, позивач вказує, що місце для роботи з приладом не було позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму, при цьому представником відповідача долучено до матеріалів справи відеозапис згідно якого на автодорозі Н-10 на 151 кілометрі знаходяться 5.70, який діє в 5 кілометровій зоні до 146 кілометру, де було виявлено правопорушення. А тому, доводи в цій частині позову є невірними.

Окрім того, позивач у позові стверджує, що працівником патрульної поліції права передбачені ст.268 КУпАП були роз`яснені після складання постанови, однак з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери судом встановлено, що після встановлення особи правопорушника працівником поліції оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено позивачу його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Тому, позивач безпідставно стверджував дані обставини.

Щодо ненадання можливості скористатись правовою допомогою, то слід зазначити, що одним із прав передбачених ст.268 КУпАП є право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач виявив усне бажання скористатись правовою допомогою та зазначив, що на даний час його адвокат не може з`явитись на місце розгляду справи, однак інспектор проігнорував заявлене усне клопотання.

Суд вважає, що такими діями інспектор можливо й порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2020 року № 524/9827/16-а), однак позивач є адвокатом що є загальновідомою обставиною для суду згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, тому самостійно володіє знаннями права, і порушень щодо цього на переконання суду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4932988 від 21.10.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню, а позов є частково обґрунтований та доведений перед судом.

Крім того, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно квитанції № ПН2657301 від 27.10.2021 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє Грица Іван Юрійович до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову ЕАО №4932988 від 21.10.2021 року, що складена поліцейським рядовим поліції УПП в Івано-Франківській області Будз Миколою Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: вул.Федора Ернста, 3, м.Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , понесені ним витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА