Справа № 580/11074/21
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2022-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року справа № 580/11074/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - відповідач).

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, представник позивача 14.01.2022 надав суду уточнену позовну заяву, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шполянської міської ради від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га";

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати Шполянську міську раду в особі голови ради Кравченка Сергія Володимировича у тижневий строк з моменту проведення найближчої (наступної), з моменту отримання рішення суду законної сили, сесії міської ради, надати суду звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на підставі принципу мовчазної згоди розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273.

Водночас зареєструвати земельну ділянку у державному земельному кадастрі не виявляється можливим, оскільки земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 не існує з огляду на її поділ на підставі рішення Шполянської міської ради від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га".

Таким чином, з причин прийняття державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК, наявне порушення права позивача на отримання земельної ділянки у власність.

При цьому, позивач зазначає, що розпочав розробку проекту землеустрою до часу надання відповідачем дозволу на поділ вказаної земельної ділянки.

Тому позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою від 19.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

09.02.2022 суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач необґрунтовано скористався принципом мовчазної згоди, оскільки йому у місячний строк з часу звернення було надано обґрунтовану відмову.

Також зазначено, що відповідач на виконання наданих йому повноважень, як власник земельної ділянки, власним рішенням надав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та спірним рішенням від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га з кадастровим номером :02:001:0273. У зв`язку з цим, вказана земельна ділянка перестала існувати, натомість сформовано 7 земельних ділянок комунальної власності. При цьому, позивач не позбавлений права звернутись із новою заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, права позивача спірним рішенням не порушені.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив таке.

Висновком ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 20.05.2021 №7800/82-21 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 34,9932 га, громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0273.

Розробником вказаної документації із землеустрою визначено ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

На звернення представника позивача до ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо ходу виконання договорів на виконання землевпорядних робіт, останній листом від 28.08.2021 №0-28-0.5-1641/2-21 надав відповідь, що 25.06.2021 подано погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 34,9932 га, громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:001:0273 на поділ (реєстрацію) земельних ділянок.

Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 09.07.2021 №РВ-021 відмовлено у внесенні таких відомостей (змін) про земельні ділянки до ДЗК.

Також у листі зазначено, що повторно подати зазначений пакет документів не є можливим, оскільки земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 не існує.

При цьому, 25.06.2021 було подано документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273 і кадастровим реєстратором внесено зміни про її поділ, у результаті чого сформовано 7 земельних ділянок з новими кадастровими номерами: :02:001:0315, :02:001:0316, :02:001:0317, :02:001:0318, :02:001:0319, :02:001:0320, :02:001:0321.

Також, 28.04.2021 Шполянська міська рада прийняла рішення №7-25.27/ІХ "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га", яким вирішила розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га, яка розташована за межами с. Бурти Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0273).

16.06.2021 Шполянська міська рада прийняла рішення №9-20.105/ІХ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га", яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Бурти Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0273).

Вважаючи, що вказане рішення про затвердження технічної документації перешкоджає в отриманні земельної ділянки у власність позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п.б ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це, позивач має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч.9 ст.79-1 ЗК України).

Суд встановив, що спірні правовідносини виникли з приводу бажання позивача отримати землю за рахунок сформованої земельної ділянки, площею 35,5307 (кадастровий номер :02:001:0273)

Згідно з частинами 1, 2 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

На підставі ч.4 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 6 ст.79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду у постанові від 04.05.2020 у справі №802/1539/17.

Верховний Суд у цьому рішенні зазначив, що коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Тому проект землеустрою та подальша відповідна процедура необхідні лише у разі: переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної статтею 19 ЗК України, в іншу; зміни виду використання земельної ділянки в межах земель оборони; зміни виду використання земельної ділянки в межах земель сільськогосподарського призначення (окрім наданих для ведення ОСГ, які можуть використовуватись також для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення).

Як наслідок, посилання позивача на вимоги ст.116, 118, 121, 122 ЗК України не є обґрунтованим, оскільки зазначена норма стосується порядку набуття права на землю, що не є сформованою земельною ділянкою та не регулює питання поділу земельної ділянки.

Отже, права позивача на отримання земельної ділянки комунальної власності спірним рішенням не порушені, а протилежні доводи позивача суд вважає необґрунтованими.

Стосовно повноважень відповідача щодо прийняття спірного рішення, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) за якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, відповідачу, як органу місцевого самоврядування надано повноваження здійснювати врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.29 Закону України від 22.05.2003 №858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон України №858-IV документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Частиною 1 ст. 26 Закону №858-IV визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Згідно зі ст.31 Закону України №858-IV зміни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою.

Погодження та затвердження змін до документації із землеустрою здійснюються в порядку, передбаченому для погодження та затвердження документації із землеустрою.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України №858-IV технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач у спірному випадку реалізував право власника земельної ділянки (комунальної власності) на її поділ, шляхом прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273.

Отже, спірне рішення прийняте у межах, у спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання спірного рішення здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0273, у результаті чого сформовано 7 земельних ділянок з новими кадастровими номерами: :02:001:0315, :02:001:0316, :02:001:0317, :02:001:0318, :02:001:0319, :02:001:0320, :02:001:0321.

Отже, спірне рішення вичерпало свою дію фактом свого виконання.

Згідно з ч.10 ст.59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки за наслідками розгляду справи судом не встановлено незаконності спірного рішення Шполянської міської ради від 16.06.2021 №9-20.105/ІХ "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 35,5307 га", суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати не підлягають розподілу згідно зі ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ