Справа № 460/11063/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/11063/21 пров. № А/857/21063/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, головуючий суддя Зозуля Д.П., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування розпоряджень,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в якому просила визнати незаконними та скасувати розпорядження сільського голови №99 «Про затвердження Положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти комунальної власності Семидубської сільської ради» та № 100 «Про оголошення конкурсу на посаду директора Семидубського ліцею Дубенської районної ради Рівненської області та затвердження складу конкурсної комісії».

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що розпорядження сільського голови Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки, на думку позивача, у Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області відсутні повноваження щодо проведення конкурсу на посаду керівника Семидубського ліцею Дубенської районної ради, враховуючи те, що власником ліцею на момент оголошення конкурсу була Дубенська районна рада Рівненської області. Крім того, позивач вказувала, що була порушена процедура формування конкурсної комісії та затверджений незаконний склад, оскільки не було збережено рівної участі складу конкурсної комісії. Також позивач зазначила, що голова сільської ради в порушення вимог Закону України Про запобігання корупції в умовах прямого підпорядкування, потенційного та реального конфлікту інтересів, вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Дубенської районної ради Рівненської області № 21 від 18.12.2020 року було передано з спільної власності територіальних громад селища, сіл Дубенського району (районної комунальної власності) у комунальну власність територіальної громади Семидубської сільської ради заклади освіти, у тому числі, Семидубський ліцей Дубенської районної ради Рівненської області (а.с. 43).

Рішенням Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 95 від 05.01.2021 року розпочато прийняття у комунальну власність Семидубської сільської ради з спільної власності територіальних громад селища, сіл Дубенського району (районної комунальної власності) закладів освіти згідно з додатком 1, в тому числі і Семидубського ліцею Дубенської районної ради Рівненської області (а.с. 44-45).

Рішенням Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області №115 від 16.02.2021 року прийнято у комунальну власність територіальної громади Семидубської сільської ради з спільної власності територіальних громад селища, сіл Дубенського району (районної комунальної власності) заклади освіти згідно з додатком 1, в тому числі, Семидубський ліцей Дубенської районної ради Рівненської області (а.с. 46).

Рішенням Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 117 від 16.02.2021 року перейменовано Семидубський ліцей Дубенської районної ради Рівненської області в Семидубський ліцей Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області та внесено зміни до Статуту, який викладено в новій редакції. Також, доручено керівнику до 01.07.2021 року провести державну реєстрацію Статуту згідно з чинним законодавством (а.с. 47).

28.04.2021 року сільським головою Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області було прийнято розпорядження №99 «Про затвердження Положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти комунальної власності Семидубської сільської ради» (а.с. 8-13).

28.04.2021 року сільським головою Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області було прийнято розпорядження № 100 «Про оголошення конкурсу на посаду директора Семидубського ліцею Дубенської районної ради Рівненської області та затвердження складу конкурсної комісії» (а.с. 14).

Позивач вважаючи протиправними розпорядження сільського голови Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області №99 та №100 від 28.04.2021 року, звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскарженими розпорядженнями сільського голови Семидубської сільської ради «Про затвердження положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти комунальної власності» та «Про оголошення конкурсу і затвердження складу конкурсної комісії» не були порушені права, свободи або законні інтереси позивача на момент звернення із позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Як встановлено статтею 32 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 4 статті 60 Закону №280/97-ВР встановлено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Пунктом 1 частини 9 статті 60 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради мають право вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних територіальних громад підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів та інших об`єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб територіальних громад.

За нормами ч. 6 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів державної та комунальної власності» право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Як передбачено пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» (далі - Закон № 463) засновник закладу загальної середньої освіти (далі - засновник) - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад загальної середньої освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Статтею 37 Закону № 463 передбачено, що права та обов`язки засновника (засновників) закладу загальної середньої освіти визначаються цим Законом, Законом України "Про освіту" та іншими актами законодавства. Засновник закладу загальної середньої освіти або уповноважений ним орган (посадова особа) затверджує положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти та склад конкурсної комісії і приймає рішення про проведення конкурсу на посаду керівника закладу загальної середньої освіти.

Відтак права і обов`язки засновника закладу загальної середньої освіти можуть набуватися в інший спосіб відповідно до законодавства, що не пов`язаний із переходом права власності.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Дубенської районної ради Рівненської області № 21 від 18.12.2020 року було передано з спільної власності територіальних громад селища, сіл Дубенського району (районної комунальної власності) у комунальну власність територіальної громади Семидубської сільської ради заклади освіти, у тому числі, Семидубський ліцей Дубенської районної ради Рівненської області, а рішенням Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 115 від 16.02.2021 року прийнято у комунальну власність територіальної громади Семидубської сільської ради з спільної власності територіальних громад селища, сіл Дубенського району (районної комунальної власності) заклади освіти згідно з додатком 1, в тому числі, Семидубський ліцей Дубенської районної ради Рівненської області та затверджено відповідний Акт прийому-передачі.

Відповідно до статті 39 Закону № 463 керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою).

Рішення про проведення конкурсу приймається засновником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти або уповноваженим ним органом (посадовою особою) не менше ніж за два місяці до завершення строкового трудового договору, укладеного з керівником закладу загальної середньої освіти.

Крім цього, відповідно до ч. 2 статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти призначається засновником у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту. Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його обрання (призначення) визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу освіти.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що сільським головою Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області, виконуючи повноваження засновника, правомірно прийнято розпорядження № 99 та № 100 від 28.04.2021 року «Про затвердження Положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти комунальної власності Семидубської сільської ради» та «Про оголошення конкурсу на посаду директора Семидубського ліцею Дубенської районної ради Рівненської області та затвердження складу конкурсної комісії».

За змістом частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права особою не є абсолютною.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим та дійсним. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватись індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на захист - це самостійне право, яке з`являється у особи у момент порушення чи оспорювання іншою особою належного їй суб`єктивного права.

Натомість, апелянт у апеляційній скарзі не наводить доказів того, що оскаржені рішення відповідача прямо торкаються його інтересів, обумовлюючи виникнення у нього будь-якого суб`єктивного права чи обов`язку, спричиняючи настання будь-яких юридично значимих негативних наслідків для нього, відтак можливість будь-якого порушення його суб`єктивних прав та інтересів у майбутньому, або дійсне порушення таких прав станом на час звернення до суду.

У той же час, незгода особи з певним рішенням суб`єкта владних повноважень загалом, якщо останнє прямо не торкається її прав, обов`язків або інтересів, не може бути підставою для його перегляду чи скасування, оскільки захисту підлягає лише дійсно порушене, невизнане або оспорене право або охоронюваний інтерес особи. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 3687/1539/16-а, постанові від 31.01.2020 року у справі № 648/1899/17)

У зазначених справах Верховний суд дійшов висновку про те, що саме по собі можливе порушення процедури прийняття акта не повинне породжувати правових наслідків для його не дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору не є питання проведення конкретного конкурсу на ту чи іншу посаду, під час якого було порушено відповідні права апелянта, хоча він і посилався у своїх доводах на те, що його не було допущено до участі у конкурсі.

Натомість ті доводи , які покладені в основу апеляційної скарги, ніяк не свідчать про те, що відповідач порушив конкретні суб`єктивні права чи інтереси позивача, або прийняте ним рішення обумовлює для позивача відповідні дійсні правові наслідки. Таким чином, оскільки за результатами розгляду справи факту порушення прав, свобод та інтересів апелянта не встановлено, а апелянт посилається лише на формальне порушення закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №460/11063/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 25.03.2022 року.