Справа № 380/19709/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач, ГУНП у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУНП у Львівській області щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції;

- зобов`язати ГУНП у Львівській області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції, а також нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні по день фактичного розрахунку;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУНП у Львівській області щодо не нарахування та виплати матеріальної допомоги для оздоровлення у 2021 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році;

- зобов`язати ГУНП у Львівській області нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для оздоровлення у 2021 році та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році в розмірі місячного грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Наказом ГУНП у Львівській області від 27.09.2021 позивач звільнений зі служби в поліції і цим же наказом визначено за позивачем право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні. Проте позивач зазначає, що станом на 26.10.2021 виплата йому не проведена. У зв`язку з тим, що на день звільнення зі служби в поліції повного розрахунку, з врахуванням приписів ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України не проведено, ОСОБА_1 вважає, що має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати.

Крім того, у 2021 році позивачу ненараховано та протиправно не виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення і матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань передбачену пп. 3 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Ухвалою суду від 16.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

ГУНП у Львівській області проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві. Вказано, що одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу зараховано та виплачено 29.11.2021, тому підстав для задоволення вимог в даній частині немає. Щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відповідач зазначає, що не уповноважений здійснювати нарахування та виплату грошової допомоги за 2021 рік, оскільки кошти для виплати допомоги у вересні 2021 року не виділялись і не надходили, а з відповідним рапортом позивач у встановленому порядку не звертався.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з вересня 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з листопада 2015 року у Національній поліції України.

Наказом ГУНП у Львівській області №394 о/с від 27.09.2021 «По особовому складу» полковник поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції через скорочення штатів або проведенням організаційних заходів (п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»). Зазначеним наказом визначено, встановити премію за вересень 2021 року у розмірі 22,150%, виплативши грошову компенсацію за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2021 році тривалістю 20 діб основної відпустки та 10 діб додаткової відпустки; стаж служби в поліції при звільненні в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги становить 26 років 00 місяців 25 днів, вислуга років для призначення пенсії в пільговому обчисленні становить 28 років 06 місяців 13 днів.

У зв`язку із не проведенням відповідачем виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та не невиплатою матеріальних допомог, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 94 якого встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ, положення Закону наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата зазначеної в ч.ч. 1 та 2 цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (ч. 4 ст. 9 Закону №2262-ХІІ).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу VI Порядку №260 у разі звільнення із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Згідно з абз. 1 п. 6 розділу VI Порядку №260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення

У наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат (пункт 7 розділу VI Порядку №260).

Відповідно до п. 8 р. VI Порядку №260 одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Судом з`ясовано, що позивач звільнений зі служби в поліції 27.09.2021.

29.11.2021 ГУНП у Львівській області нараховано позивачу грошову допомогу при звільненні за листопад 2021 року на картковий рахунок Західного ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Львів № НОМЕР_1 в сумі 334372,74 грн., що підтверджується відомістю №69 від 29.11.2021 /арк. спр. 21/.

Оскільки матеріалами справи підтверджено нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, позовні вимоги в частині визнання дій ГУНП у Львівській області по не виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити таку допомогу, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог в частині стягнення середнього заробітку за затримку виплати одноразової грошової допомоги, то такі теж задоволенню не підлягають оскільки, дії ГУНП у Львівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , одноразової допомоги при звільненні є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Грошова допомога нарахована у встановлений строк, а спору щодо розміру вказаної виплати немає.

Стосовно вимог в частині визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і зобов`язання здійснити відповідні нарахування та виплати, суд враховує таке.

Відповідно до пп. 3 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" керівники органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення мають право (а не обов`язок) надавати поліцейським один раз на рік матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 13 розділу II Порядку №260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись (що не вказує на обов`язковість) матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.

Отже, відповідно до викладених правових норм, додаткові види грошового забезпечення, як то матеріальна допомога, можуть бути нараховані та виплачені лише в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення поліцейських відповідного органу поліції на підставі поданого рапорту, а розмір такої допомоги не має встановленого розміру та визначається керівником відповідного органу поліції в порядку реалізації дискреційних повноважень. Тобто передумовою здійснення виплати є наявність двох умов, а саме: наявності фінансування та подання відповідного рапорта.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Львівській області від 15.12.2021 №331/68, додаткові кошти для виплати поліцейським ГУНП у Львівській області матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у вересні 2021 року не виділялися та не надходили /арк. спр. 23/.

Ба більше, у довідці Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Львівській області від 15.12.2021 №331/68 вказано, що позивач з рапортами про надання матеріальних допомог у 2021 році не звертався /арк. спр. 22/.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства не визначено імперативного обов`язку для керівника органу поліції надавати в обов`язковому порядку матеріальну допомогу як для оздоровлення, так і для вирішення соціально-побутових питань, які в свою чергу є додатковими видами грошового забезпечення, не є постійними та обов`язковими і надаються в межах затверджених асигнувань.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій ГУНП у Львівській області щодо не нарахування та виплати матеріальної допомоги для оздоровлення у 2021 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році та зобов`язання здійснити відповідні нарахування та виплати в розмірі місячного грошового забезпечення теж задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі викладені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.