Справа № 380/15295/21
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справ України , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Академіка Богомольця, буд. 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії у вигляді відмови Міністерства внутрішніх справ України вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом №31512/15-2021 від 12.07.2021;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 10.11.2020 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 в сумі 329550,00 грн та скерувати таке рішення до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області для проведення виплати.

Ухвалою від 15.09.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі, а також залучила до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі третя особа).

Ухвалою від 09.11.2021 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час засідання комісії хворого представляє голова відповідної комісії, а не будь-яка інша особа. На засідання МСЕК № 1, яке відбулось 10.11.2020, представник ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» Лисенко Л.І. не з`явилась. Щодо необхідності скерування поліклінікою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» для проходження МСЕК позивач вважає, що такий порядок не передбачений Положенням про медико-соціальну експертизу. Відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач не покликається на жодну з обставин, передбачених пунктом 14 Порядку № 850. Таким чином, позивач вважає, що існують достатні правові підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму.

26.10.2021 представник третьої особи подав до суду пояснення, в яких зазначив, що відсутня бездіяльність з боку Головного управління МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії, оскільки документи позивача скеровано в МВС України, а також проінформовано позивача щодо вчинених МВС України дій відповідним листом.

08.11.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що саме лише подання позивачем передбачених законодавством документів не свідчить про наявність у нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. Невідповідність надісланих позивачем матеріалів вимогам Положення №1317 унеможливила прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, що слугувало підставою для повернення таких матеріалів на доопрацювання. Представник відповідача також вказав на те, що саме відповідач наділений дискреційними повноваженнями щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

У судове засідання відповідач та третя особа явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Управління МВС України на Львівській залізниці від 30.08.2011 № 80о/с позивача звільнено з 31.08.2011 згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України за пунктом 63 «б» (через хворобу).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №476 Військово-лікарської комісії ГУ МВС України у Львівській області від 18.08.2011 у позивача виявлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з випискою з акта огляду Медико-соціальною експертною комісією №354452 від 10.11.2020 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На підставі акта огляду МСЕК позивачу видано довідку серії 12 ААА №011792 від 10.11.2020 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, що становить 45% ступеня втрати професійної працездатності. Крім цього, комісія встановила, що причиною втрати професійної працездатності є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач звернувся до третьої особи із заявою (рапортом) від 30.11.2020 про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Листом від 04.02.2021 № 4297/15-2021 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повернув на доопрацювання матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з порушенням пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317.

Листом від 15.02.2021 №26 третя особа повідомила позивача про повернення відповідачем матеріалів з відповідним висновком.

Позивач звернувся до третьої особи із заявою (рапортом) від 27.05.2021 про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Третя особа склала та подала разом з іншими матеріалами відповідачу висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги від 07.06.2021.

Листом від 12.07.2021 № 31512/15-2021 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повідомив третю особу про прийняте МВС рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

У такому листі вказано, що за результатами розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги встановлено, що при огляді його медико-соціальною експертною комісією допущено порушення пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, оскільки при проведенні МСЕ ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися та представлення його під час проведення медико-соціальної експертизи працівником ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не здійснювалось. При цьому, поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_1 для проходження МСЕК не скеровувався.

Листом від 26.07.2021 № 126 третя особа повідомила позивача про те, що матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто МВС України.

Вважаючи дії відповідача у вигляді відмови вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом №31512/15-2021 від 12.07.2021, протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII (далі Закон України №565-XII) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог зазначеної статті, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено у цій справі саме на МВС України.

Як встановив суд, згідно з випискою з акта огляду Медико-соціальною експертною комісією №354452 від 10.11.2020 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На підставі акта огляду МСЕК позивачу видано довідку серії 12 ААА №011792 від 10.11.2020 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, що становить 45% ступеня втрати професійної працездатності. Крім цього, комісія встановила, що причиною втрати професійної працездатності є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Суд зазначає, що вичерпний перелік випадків, за яких позивачу може бути відмовлено у призначенні і виплаті спірної грошової допомоги, наведено у пункті 14 Порядку №850, за змістом якого призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Суд критично оцінює аргументи відповідача про те, що незалучення при проведенні позивачу медико-соціальної експертизи представників закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії та непредставлення позивача під час проведення медико-соціальної експертизи працівником ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком № 850, оскільки це у відповідності до пункту 14 Порядку №850 не є підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

З цих же мотивів, суд відхиляє доводи відповідача про те, що поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» позивач для проходження МСЕК не скеровувався.

Суд зауважує, що відповідач вказавши у листі від 12.07.2021 № 31512/15-2021 про прийняття ним рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, не надав не надав рішення у формі окремого документа про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Суд вважає, що з метою повного та ефективного захисту прав позивача необхідним є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача скерувати рішення про призначення одноразової грошової допомоги до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області для проведення виплати, то суд вважає такі передчасними, оскільки такі дії проводяться виключно після призначення допомоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 10.09.2021 № 0.0..1.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Богомольця, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складене 21 березня 2022 року.

Суддя Мричко Н.І.