Справа № 240/20058/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20058/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

22 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ 26/ЖТ8338/100/АВ/П/ТД-ФС від 10.09.2020 про накладення штрафу в сумі 47230, 00 грн. Стягнуто на користь позивача судовий збір.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.21). Дану діяльність Позивач здійснює у орендованому павільйоні № НОМЕР_1 у торговельному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 (згідно Договору суборенди нежитлового приміщення № 26/19 від 01.11.2019 р.). Загальна площа вищевказаного павільйону становить 8,6 м. кв., а отже позивач здійснює торгівлю фруктами та овочами самостійно, без залучення найманих працівників.

З пояснень позивача наданих в судовому засіданні, вбачається, що враховуючи сезонність продуктів торгівлі, якими займається позивач, в нього виникла нагальна потреба в особі, яка б здійснювала прийом та розкладку товарів. З цією метою Позивачем було укладено Договір про надання послуг (виконання робіт) № 1 від 25.07.2020 р. з ОСОБА_2 , яка погодилась надавати такі послуги у свій вільний час, адже в той період були літні канікули та вона не була зайнятою навчанням.

29.07.2020 ОСОБА_2 зранку, приблизно о 8:00 годині з`явилася до місця здійснення діяльності позивача для виконання умов договору № 1 від 25.07.2020.

Того ж дня, о 09:45 проведене інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, під час якого інспектору був наданий договір про надання послуг (виконання робіт) від 25.07.2020.

Інспектором праці було винесено припис про усунення виявлених порушень №ЖТ8338/100/АВ/П від 29.07.2020, яким позивача було зобов`язано усунути порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП та Постанови КМУ №413 від 17.06.2015 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як суб`єкт владних повноважень справі на власний розсуд організувати виконання завдань, в тому числі і шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру. Відповідач зобов`язуючи позивача укласти трудові договори не врахував, що затвердження штатного розпису належить до компетенції суб`єкта господарювання. В свою чергу, виникнення, зміна та припинення відносин між позивачем та фізичною особою зумовлені волевиявленням обох сторін і одна із них не вправі в односторонньому порядку змінювати умови, щодо яких досягнуто двосторонньої домовленості на врегулювання відносин на підставі цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Спірні відносини, що виникли між сторонами регулюються Кодексом законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі Порядок № 823), постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, Законом України від 05.04.2007 № 877-У "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 ЗУ № 877-У для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно з пп.3 п.3 розділу 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок №823) інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Статтею 6 Закону № 877-У визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (дані - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.

Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку, що державний контроль за додержанням законодавства про працю може бути здійснений як у формі проведення перевірок (планові та позапланові), так і в формі інспекційних відвідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Управління Держлраці в Житомирській області від 28.07.2020 №956 та направлення від 28.07.2020 № 837/06 у ФОП ОСОБА_3 з 29 липня по 31 липня 2020 року проведено захід державного контролю за додержанням законодавства про пращо в частині оформлення трудових відносин у формі інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 5 Порядку № 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Згідно з пункту 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (пункт 16 Порядку).

У разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Пунктами 14, 15 Порядку №823 визначено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Згідно з частиною 1, абзацами другим, шостим та сьомим частини 2, частини 4 статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.21). Дану діяльність позивач здійснює у орендованому павільйоні № НОМЕР_1 у торговельному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 (згідно Договору суборенди нежитлового приміщення № 26/19 від 01.11.2019 р.). Загальна площа вищевказаного павільйону становить 8,6 м. кв., а отже позивач здійснює торгівлю фруктами та овочами самостійно, без залучення найманих працівників.

З пояснень позивача наданих в судовому засіданні у суді першої інстанції, встановлено, що враховуючи сезонність продуктів торгівлі, якими займається позивач, в нього виникла нагальна потреба в особі, яка б здійснювала прийом та розкладку товарів. З цією метою позивачем було укладено Договір про надання послуг (виконання робіт) № 1 від 25.07.2020 з ОСОБА_2 , яка погодилась надавати такі послуги у свій вільний час, адже в той період були літні канікули та вона не була зайнятою навчанням.

29.07.2020 ОСОБА_2 зранку, приблизно о 8-00 годині з`явилася до місця здійснення діяльності позивача для виконання умов договору № 1 від 25.07.2020.

Того ж дня, о 09:45 проведене інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, під час якого інспектору був наданий Договір про надання послуг (виконання робіт) від 25.07.2020.

Інспектором праці було винесено припис про усунення виявлених порушень №ЖТ8338/100/АВ/П від 29.07.2020, яким позивача було зобов`язано усунути порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП та Постанови КМУ №413.

10.09.2020 Управлінням Держпраці у Житомирській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ/26/ЖТ8338/100/АВ/П/ТД-ФС у розмірі 47230 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Згідно з ч. 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

Таким чином, необхідною умовою для накладення штрафу є, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Так, між позивачем (замовник) та ОСОБА_4 (виконавець) було укладено договір №1 про надання послуг (виконання робіт) від 25.07.2020. Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з прийому та розкладки продукції у торговельному павільйоні позивача. Згідно з розділом 3 договору замовник проводить оплату за надані виконавцем послуги протягом трьох днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг. За надані виконавцем послуги замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 300 грн. за разове надання послуг, які передбачені у п. 1.1 цього договору.

Взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналіз укладеного договору свідчить про те, що послуги ОСОБА_4 надавалися лише з метою прийому та розкладки продукції, що свідчить про їх непостійний та частковий характер в підприємницькій діяльності ФОП.

При цьому, оплата наданих послуг не носить систематичний характер притаманний оплаті процесу праці, а враховуючи обумовлений сторонами розмір та періоди оплати послуг можна зробити висновок про оплату результату праці, а не процесу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що надані ОСОБА_4 послуги не носили систематичного характеру, а були спрямовані на виконання певної роботи протягом нетривалого часу. При цьому, враховуючи винагороду визначену пунктом 3.2 договору можна зробити висновок про виплату виконавцю винагороди за надані послуги, а не за процес праці. Вказане свідчить про відсутність трудових правовідносин між позивачем та ОСОБА_4 по договору від 25.07.2020.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відносини, що склались між позивачем та ОСОБА_4 (на підставі договору від 25.07.2020) виникли виключно в рамках цивільно-правових відносин та не підлягають регулюванню трудовим законодавством, а тому постанова Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ 26/ЖТ8338/100/АВ/П/ТД-ФС від 10.09.2020 щодо накладення штрафу в розмірі 47230 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 27.01.2021 у справі № 822/3342/17.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Драчук Т. О.