Справа № 140/11631/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/11631/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західімпрод» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні товару,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західімпрод» (далі - позивач, ТзОВ «Західімпрод») звернулося з позовом до Волинської митниці Держмитслужби (далі - Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2021/000025/2 від 07 вересня 2021 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2045140/2021/01476.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2021 між ТзОВ «Західімпрод» та компанією «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) було укладено контракт №30/08/2021 на поставку картопляного крохмалю марки «Superior Standard». На виконання умов контракту ТзОВ «Західімпрод» згідно рахунку-фактури №30/08/2021 від 30.08.2021 здійснено оплату вартості товару в розмірі 44000,00 польських злотих, що підтверджується платіжним дорученням №58 від 02.09.2021, а компанією «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) було здійснено поставку замовленого товару з відповідними товаросупровідними документами. З метою доставки товару 01.09.2021 ТзОВ «Західімпрод» було укладено договір №01/09/2021 на транспортно-експедиційні послуги з ФОП ОСОБА_1 , згідно якого перевізник зобов`язувався надати послуги по плануванню та організації міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом за відповідну плату визначену договором. Вартість перевезення згідно заявки становила 4000,00 грн.

06.09.2021 декларантом ПП «Респект Брок» з метою митного оформлення товару - «крохмаль картопляний (сухий) - 22000 кг» було подано до митниці митну декларацію UA205140/2021/045729, в якій визначено митну вартість даного товару за першим методом, згідно контракту, в сумі 314916,00 грн, що відповідає розміру, зазначеному контракті №30/08/21 від 30.08.2021 з урахуванням витрат на перевезення вантажу територією Польщі в розмірі 3000,00 грн.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи: контракт №30/08/2021 від 30.08.2021, пакувальний лист (сертифікація ваги) від 03.09.2021, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2021 року, сертифікат якості від 03.09.2021, рахунок-проформу №30/08/2021 від 30.08.2021, рахунок-фактура №035/2021/ЕХР від 03.09.2021, платіжне доручення №58 від 02.09.2021, договір №01/09/2021 на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2021 з заявкою на перевезення вантажу №0109/21 від 01.09.2021 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №441111 від 03.09.2021, довідку про транспортні витрати №4/09 від 06.09.2021, сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AS 0254520 від 03.09.2021, заяву декларанта про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 03.09.2021, лист виробника №б/н від 30.08.2021, копію митної декларації країни відправлення 21PL301010Е0995603 від 03.09.2021.

Однак, незважаючи на подання достатнього переліку документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом, митним органом 07.09.2021 було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA205140/2021/000025/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/01476.

Позивач стверджує, що ТзОВ «Західімпрод» було надано повний перелік документів необхідних для визначення вартості товару за основним методом.

Відповідач в рішенні про коригування митної вартості при розмитненні придбаного товару вказав певні розбіжності та неточності, а також витребував додаткові документи. Однак, з даними діями відповідача товариство не погоджується, оскільки вважає, що правових підстав для витребування додаткових документів не було.

Крім того зазначає, що наведені відповідачем розбіжності та неточності є безпідставними, а в оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; зі змісту оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товару не вбачається, який саме показник ціни придбаного товару, на думку митного органу, був сумнівним, чи/або помилковим. Водночас, доказів навмисного заниження позивачем вартості товару відповідачем не надано, як і доказів неналежності поданих документів.

Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.12.2021 замінено первісного відповідача - Волинську митницю Держмитслужби () на його правонаступника Волинську митницю (код відокремленого підрозділу 43958385).

У відзиві на позов відповідач - Волинська митниця вимог позивача не визнала. В обґрунтування своїх заперечень представник митниці вказав, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №UA205140/2021/045729 було встановлено наступні розбіжності: в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 зазначений транспортний документ WZ2021/09/M1/0.09.2021, однак він не поданий до митного оформлення; інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 поданому до митного оформлення відсутній обов`язковий підпис покупця; в митній декларації країни відправлення від 03.09.2021№21PL301010E0995603 вказана ціна товару 44310 пол.злотих, що не відповідає митній вартості, заявленій в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 - 44000 пол.злотих; наданий прайс-лист без номера від 05.05.2921 стосується лише даного імпортера.

У зв`язку з наведеним та з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів. Вказана вимога митниці належним чином виконана не була, з огляду на що відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205120/2021/000025/2 від 07.09.2021. Митну вартість товарів визначено на основі раніше визнаних митним органом вартостей: МД №UA204120/2020/42116 (0,7266 дол.кг). Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД від 07.09.2021 №UA205140/2021/046276. Митниця вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства та просить у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що транспортний документ №WZ 2021/09/М1/000000331 від 03.09.2021 не поданий до митного оформлення, оскільки такий документ є складським документом іноземного контрагента - компанії Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) і він не бере участі у формуванні ціни товару, про що польський контрагент надав лист від 20.01.2022. Вказує, що контрактом та чинним законодавством не передбачено обов`язку підписання рахунку покупцем товару, оскільки такий рахунок формується в односторонньому порядку на підставі двостороннього контракту, який підписаний обома сторонами, відтак підписання одностороннього рахунку фактури лише продавцем аж ніяким чином не впливає на формування митної вартості товару. Комерційна пропозиція, до якої ставить зауваження митниця, не може впливати на розрахунок митної вартості, адже не є обов`язковим документом передбаченим ч.2 ст. 53 МК України, який використовується для визначення числових значень складових частин митної вартості, однак, додатково підтверджує цінову пропозицію іноземного контрагента, яка в подальшому і відображена в інвойсі. Крім того, жодного прайс-листа від 05.05.2921, як зазначено у відзиві, позивачем не подавалося. Митному органу було подано діючу комерційну пропозицію польського контрагента від 30.08.2021, в якій останній підтвердив умови поставки та вартість товару визначені контрактом та рахунком-фактурою. Також наголошує, що еккспортна декларація №21РL301010Е0995603 від 03.09.2021 лише підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням позивачем ціни товару згідно з документами, виданими йому продавцем. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Також, зазначає, що вартість заявлена ТзОВ «Західімпрод» більше ніж в експортній декларації країни відправлення, відповідно правові підстави для коригування вартості відсутні.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 30.08.2021 між ТзОВ «Західімпрод» та компанією «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) було укладено договір №30/08/2021 на поставку картопляного крохмалю марки «Superior Standard» (а.с.65-70).

Згідно з пунктом 1 договору ціна на товар встановлюється в євро або польських злотих за тонну і вказується в рахунках-фактурах (інвойсах). Вартість мішкотари включена в ціну товару. Загальна сума договору складає 350000 євро або 1500000 польських злотих. Ціна на товар встановлюється на умовах FCA Przewloka (Incoterms 2010).

Відповідно до п.3.1 контракту покупець зобов`язується здійснити 100% передоплату за кожну партію товару згідно рахунку-фактури (інвойса), виставленого постачальником товару, який є предметом даного договору.

Згідно з комерційною пропозицією компанії «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) від 30.08.2021, що виставлена ТзОВ «Західімпрод», вартість товару становила 2000 польських злотих/т, кількість: 22-88 т, упаковка: мішки по 25 кг, оплата: передоплата 100% (а.с.84-85).

03.09.2021 компанією «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) виставлено позивачу фактуру-проформу-експорт №30/08/2021 на оплату товару: картопляний крохмаль кількістю 22000,00 кг, ціною нетто 2,0000 польських злотих, на загальну суму 44 000,00 польських злотих (а.с.29).

На підставі зазначеної фактури-проформи позивач 02.09.2021 здійснив оплату вартості товару в розмірі 44000,00 польських злотих, що підтверджується платіжним дорученням №58 (а.с.32).

На виконання умов контракту від 30.08.2021 №30/08/2021 компанія «B.E.S.T.» Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) поставила позивачу товар - крохмаль картопляний в кількості 22000,00 кг на загальну суму 44 000,00 польських злотих відповідно до рахунку-фактури 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 (а.с.71-73).

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту цього товару 06.09.2021 позивач через свого декларанта ПП «Респект Брок» подав для митного оформлення МД №UA205140/2021/045729 (а.с.137-138) щодо товару за описом «продукти рослинного походження: крохмаль картопляний (сухий) - 22000 кг; запах - типовий; колір - білий; вологість - не більше 20%, вміст сухого складу - не менше 80%; вміст SO2 - не більше 10 мг/кгГМО відсутнє; запаковано в 880 мішків по 25 кг». Декларантом визначена митна вартість даного товару за основним методом у розмірі 44423,29 польських злотих (314916,00 грн.) з урахуванням транспортних витрат територією Польщі, що становили 3000,00 грн. (423,19 польських злотих).

На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією такі документи, зокрема, контракт №30/08/2021 від 30.08.2021 (а.с. 65-70), пакувальний лист (сертифікація ваги) від 03.09.2021 (а.с.76-77), прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2021 (а.с.84-85), сертифікат якості від 03.09.2021 (а.с.80-81), рахунок-проформа №30/08/2021 від 30.08.2021 (а.с. 29), рахунок-фактура №035/2021/ЕХР від 03.09.2021 (а.с.71-73), платіжне доручення №58 від 02.09.2021 (а.с.32), договір №01/09/2021 на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2021 з заявкою на перевезення вантажу №0109/21 від 01.09.2021 (а.с.33-38), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №441111 від 03.09.2021 (а.с.78-79), довідка про транспортні витрати №4/09 від 06.09.2021 (а.с.40), сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AS 0254520 від 03.09.2021 (а.с.82-83), лист виробника №б/н від 30.08.2021 (а.с.86-87), копія митної декларації країни відправлення 21PL301010Е0995603 від 03.09.2021 (а.с.74-75).

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності та неточності: в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 зазначений транспортний документ WZ2021/09/M1/0.09.2021, однак він не поданий до митного оформлення; в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 поданому до митного оформлення відсутній обов`язковий підпис покупця; в митній декларації країни відправлення від 03.09.2021№21PL301010E0995603 вказана ціна товару 44310 пол.злотих, що не відповідає митній вартості, заявленій в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 - 44000 пол.злотих; наданий прайс-лист без номера від 05.05.2021 стосується лише даного імпортера.

З огляду на встановлені неточності та розбіжності митниця скерувала декларанту електронне повідомлення про витребування додаткових документів, а саме: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні документи, зазначені в інвойсі 035/2021/EXP (а.с.177).

На вимогу митниці позивач в листі від 07/09/2021 №07/09-1 виклав свої пояснення щодо надання усіх необхідних документів для митного оформлення товару за митною декларацією №UA205140/2021/045729 та лист продавця про те, що документ WZ2021/09/M1/0.09.2021 не є транспортним документом для міжнародного перевезення, а є внутрішнім транспортним документом переміщення товару на заводі (а.с.172-174).

07.09.2021 відповідач прийняв рішення UA205140/2021/000025/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.13-14), згідно із графами 30, 31 якого визначив митну вартість товару «продукти рослинного походження: продукти рослинного походження: крохмаль картопляний (сухий) - 22000 кг; запах - типовий; колір - білий; вологість - не більше 20%, вміст сухого складу - не менше 80%; вміст SO2 - не більше 10 мг/кгГМО відсутнє; запаковано в 880 мішків по 25 кг» за резервним методом (на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби (МД №UA204120/2021/422116 - 0,7266 дол./кг).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

При проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до статті 54 МКУ, виявлено розбіжності, а саме: при аналізі UA205140/2021/45729 та поданих до неї документів встановлено розбіжності, зокрема: 1) в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 зазначений транспортний документ WZ2021/09/M1/0.09.2021, однак він не поданий до митного оформлення; 2) в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 поданому до митного оформлення відсутній обов`язковий підпис покупця; 3) в митній декларації країни відправлення від 03.09.2021№21PL301010E0995603 вказана ціна товару 44310 пол.злотих, що не відповідає митній вартості, заявленій в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 - 44000 пол.злотих; 4) наданий прайс-лист без номера від 05.05.2021 стосується лише даного імпортера.

Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: виписка з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні документи, зазначені в інвойсі 035/2021/EXP.

У зв`язку з не наданням декларантом перелічених додаткових документів та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГААТ 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України, зважаючи на неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта) митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України. Відповідно до цінової інформації ЄАІС (митна декларація від 27.03.2021 №UA204120/2021/42116) митна вартість становить 0,7266 доларів США/кг. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/001476. У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості ВМД у відповідність до рішення про коригування митної вартості товарів від 07.09.2021 №UA205140/2021/000025/2 (а.с.15-16).

Позивач через декларанта 07.09.2021 подав нову МД №UA205140/2021/046726 (а.с.17-18), за якою товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, спесифікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з статтею 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару (крохмаль картопляний) за основним методом за ціною договору (контракту) та ненадання відповідачу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Однак, суд звертає увагу на те, що для підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом за ціною договору (контракту) позивачем подано разом із МД від 06.09.2021 №UA205140/2021/045729 такі документи: контракт №30/08/2021 від 30.08.2021 (а.с. 65-70), пакувальний лист (сертифікація ваги) від 03.09.2021 (а.с.76-77), прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2021 (а.с.84-85), сертифікат якості від 03.09.2021 (а.с.80-81), рахунок-проформа №30/08/2021 від 30.08.2021 (а.с. 29), рахунок-фактура №035/2021/ЕХР від 03.09.2021 (а.с.71-73), платіжне доручення №58 від 02.09.2021 (а.с.32), договір №01/09/2021 на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2021 з заявкою на перевезення вантажу №0109/21 від 01.09.2021 (а.с.33-38), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №441111 від 03.09.2021 (а.с.78-79), довідка про транспортні витрати №4/09 від 06.09.2021 (а.с.40), сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AS 0254520 від 03.09.2021 (а.с.82-83), лист виробника №б/н від 30.08.2021 (а.с.86-87), копія митної декларації країни відправлення 21PL301010Е0995603 від 03.09.2021 (а.с.74-75).

На думку суду, позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем вказано на розбіжності у поданих декларантом документах, а саме: 1) в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 зазначений транспортний документ WZ2021/09/M1/0.09.2021, однак він не поданий до митного оформлення; 2) в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 поданому до митного оформлення відсутній обов`язковий підпис покупця; 3) в митній декларації країни відправлення від 03.09.2021№21PL301010E0995603 вказана ціна товару 44310 пол.злотих, що не відповідає митній вартості, заявленій в інвойсі 035/2021/ЕХР від 03.09.2021 - 44000 пол.злотих; 4) наданий прайс-лист без номера від 05.05.2021 стосується лише даного імпортера.

Однак суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не підтверджуються жодними офіційними документами.

Відповідно до рахунка-фактури від 03.09.2021 №035/2020/ЕХР вартість товару становить 44000,00 польських злотих. У цьому документі зазначено дату продажу, ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.

Суд звертає увагу на те, що митному органу було надано саме оригінал рахунка-фактури від 03.09.2021 №035/2020/ЕХР, оскільки у ньому зазначено - «оriginal». Що стосується непідписання позивачем вказаного документа, то суд погоджується з доводами останнього, що у даному випадку не передбачено обов`язку підписання рахунку покупцем товару, оскільки такий рахунок формується в односторонньому порядку на підставі двостороннього контракту, який підписаний обома сторонами, відтак підписання одностороннього рахунку фактури лише продавцем аж ніяким чином не впливає на формування митної вартості товару.

При цьому, суд наголошує на тому, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником (продавцем) у рахунках-фактурах. Рахунок-фактура від 03.09.2021 №035/2020/ЕХР підтверджує ту обставину, що позивач придбав оцінюваний товар за ціною 44000,00 польських злотих. Експортна декларація від 03.09.2021№21PL301010E0995603 лише підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням позивачем ціни товару згідно з документами, виданими йому продавцем. Крім того, суд враховує, що дата формування експортної декларації зазначена 03.09.2021, дата митного оформлення товару на території України - 06.09.2021, відтак в даному випадку на визначення ціни товару могли також вплинути курсові різниці. При цьому, заявлена позивачем митна вартість більша ніж в експортній декларації країни відправлення.

Безпідставними є і доводи відповідача про те, що в інвойсі №035/2020/ЕХР від 03.09.2021 зазначений транспортний документ WZ2021/09/M1/0.09.2021, однак він не поданий до митного оформлення, оскільки такий документ є складським документом іноземного контрагента - компанії "B.E.S.T." Zaklad Przetworstwa Ziemniaczanego E.Barycki - B.Barycki Spolka Jawna (Польща) і він не бере участі у формуванні ціни товару, про що позивач повідомив відповідача листом від 07.09.2021 (а.с.43).

Що стосується того, що наданий прайс-лист без номера від 05.05.2021 стосується лише ТзОВ «Західімпрод», то суд зазначає, що комерційна пропозиція не є основним документом, що підтверджує заявлену митну вартість. Крім того, відповідачем не надано доказів про надання декларантом для митного оформлення товару за МД прайс-листа від 05.05.2021 року. Матеріалами справи підтверджено, що для митного оформлення товару за МД №UA205140/2021/45729 від 06.09.2021 подано діючу комерційну пропозицію польського контрагента від 30.08.2021 в якій зазначена ціна товару, яка повністю співпадає з ціною, зазначеною у рахунку-проформі, рахунку-фактурі від 03.09.2021, відтак сумнівів у її достовірності не виникає.

Отже, твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах повністю спростовані позивачем поданими документами, крім того, виявлені розбіжності жодним чином не впливали на митну вартість імпортованого товару.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Разом з тим, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, як встановлено судом відповідачем було витребувано у позивача додаткові документи за МД від 06.09.2021 №UA205140/2021/045729: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; прайс-лист, каталог виробника товару для широкого кола осіб; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні (перевізні) документи.

Однак відповідач не обґрунтував, яким чином висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, нададуть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Також, на думку суду, вимога надати виписку з бухгалтерських документів щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару, прайс-лист, каталог виробника товару є доцільним, якщо з документів продавця не вдається однозначно визначити вартість товару, ціну за одиницю/кілограм. Проте ненадання таких документів продавцем не може ставитися в залежність від можливості митного оформлення покупцем товару за основним методом, якщо для цього у нього є документи, які містять відомості про складові митної вартості.

Водночас вимога митниці щодо витребування перевізних документів є безпідставною, оскільки декларант до митного оформлення надав, зокрема, договір №01/09/2021 на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2021 з заявкою на перевезення вантажу №0109/21 від 01.09.2021 (а.с.33-38) та довідку про транспортні витрати №4/09 від 06.09.2021

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ціна товару за умовами договору від 30.08.2021 №30/08/2021 вказується в рахунках-фактурах (інвойсах), отже в даному випадку ціна договору визначена у рахунку-фактурі 035/2020/ЕХР від 03.09.2021 в розмірі 44000,00 польських злотих, що і становить митну вартість товару за ціною договору.

Крім того, до митної вартості товару позивач також додав вартість перевезення (транспортні витрати) з міста Парчев (Польща) до кордону м/п Ягодин в сумі 3000,00 грн на підставі довідки від 06.09.2021 №4/09 про транспортні витрати, які понесені позивачем.

Отже, на думку суду, декларант ТзОВ «Західімпрод» надав митниці достатній перелік документів, який підтверджує заявлену митну вартість товару за основним методом на рівні 44423,29 польських злотих (згідно курсу вказаного в декларації 314916,00 грн.) . При цьому відповідач не надав достовірних доказів, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої митної вартості та не дають можливість визначити митну вартість товару в сукупності з додатково наданими на вимогу митниці документами шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору.

Відповідно до положень статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях.

При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 57 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем скориговано митну вартість відповідно до раніше визначеної митної вартості за МД від 27.03.2021 №UA204120/2021/42116 на рівні 0,7266 дол.США/кг.

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано, що відповідач митну вартість визначив за другорядним методом - резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.

Суд враховує, що за договором від 30.08.2021 №30/08/2021 визначено його загальну суму 350000 євро або 1500000 польських злотих та передбачено, що ціна на товар встановлюється в євро або польських злотих за тонну і вказується в рахунках-фактурах (інвойсах), що в свою чергу не виключає можливість постачальника товару зменшувати чи збільшувати ціну кожної наступної поставки з врахуванням кон`юнктури ринку.

При цьому суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 в справі №804/4906/15.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.

Суд наголошує на тому, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на приведені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які йому передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржувані рішення від 07.09.2021 року №UA205140/2021/000025/2 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/01476 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 4540,00 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення від 05.10.2021 №438 та від 28.10.2021 №468 (а.с.12, 93).

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У поданій позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідач разом з відзивом подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке обгрунтоване не співмірністю заявлених витрат з наданими послугами.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено договір про надання правничої допомоги від 13.09.2021 №13/09/21-1, укладений між адвокатом Кушніруком А.В. та ТзОВ «Західімпрод» (а.с.60-61), акт приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2021 (а.с.62), уточнюючий акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2021 (а.с. 105), уточнюючий акт приймання-передачі наданих послуг від 10.12.2021 (а.с. 208), свідоцтво про зайняття адвокатською діяльність (а.с.63), ордер на надання правової допомоги (а.с.64).

Відповідно до п.1.1 договору про надання правничої допомоги предметом договору є надання адвокатом правничої допомоги у справі про визнання протиправними та скасування рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 07.09.2021 №UA205140/2021/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/01476.

Згідно з п.4.1 та п.4.2 договору розмір винагороди адвоката визначається, з урахуванням того, що одна година роботи адвоката становить 2000 грн. За правничу допомогу клієнт оплачує винагороду в розмірі, вказаному в актах приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що розрахунки за надані послуги здійснюються клієнтом у готівковому або безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням у відповідній судовій справі, що стосується предмету договору законної сили.

Як слідує з уточнюючого акта приймання-передачі наданих послуг від 10.12.2021, який підписаний сторонами договору, адвокатом виконані наступні роботи (надані послуги) згідно з умовами договору про надання правничої допомоги від 13.09.2021 №13/09/21-1, а саме:

надання правничої інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення Волинською митницею рішення про коригування митної вартості від 07.09.2021 №UA205140/2021/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/01476 - 1 год. на суму 2000,00 грн;

складання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.09.2021 №UA205140/2021/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2021/01476 - 2 год. на суму 4000,00 грн.

Загальна вартість послуг становить 6000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що надання правничої інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваних рішень, включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 6540,00 грн., з них: судовий збір в сумі 4540,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 137, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, на підставі Митного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2021/000025/2 від 07 вересня 2021 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2045140/2021/01476 від 07 вересня 2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західімпрод» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Фабрична, будинок 3, ідентифікаційний код 43164017) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) судові витрати у розмірі 6540 (шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк