Справа № 160/23930/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
07.02.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що 09.01.2020 року АТ «Дніпропетровськгаз» видало довіреність № 007.1Др-2/1-0120, якою уповноважило ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вчиняти від імені АТ «Дніпропетровськгаз» наступні дії: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України. З метою своєчасної сплати позивачем ЄСВ, на підставі договору № 304/15, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» сплачувало ЄСВ від імені АТ «Дніпропетровськгаз», що підтверджено платіжними дорученнями. Позивач мав на меті виконання покладеного на нього безумовного та пріоритетного обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску, а тому здійснював пошук шляхів виконання цього обов`язку, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників. Водночас, контролюючий орган ні у своїх процесуальних документах, ні у листах, адресованих АТ «Дніпропетровськгаз» не надав рекомендацій або інструкцій щодо дій АТ «Дніпропетровськгаз», спрямованих на сплату єдиного соціального внеску при наявних заборонах у вигляді арешту усіх рахунків АТ «Дніпропетровськгаз». Крім того, відповідачем не надано доказів чи належних обгрунтувань того, що внаслідок обраного позивачем способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску допущено порушення закону.
15.02.2022 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких контролюючий орган повторює свою правову позицію, викладену у відзиві, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Основний вид економічної діяльності: 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.
23.10.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А. С. відкрито виконавче провадження №60403353 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/1209/18, виданого 01.04.2019 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» м. Дніпро на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ суму 3% річних в розмірі 18679583,84 грн., інфляційну складову в розмірі 81075510,99 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 616700 грн. Згідно із заявою стягувача, залишок боргу становить 98317507,36 грн.
Боржником у виконавчому провадженні № 60403353 є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
23.10.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А. С. про арешт коштів боржника у ВП №60403353 накладено арешт на кошти та інші цінності боржника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах чи перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 108149518,09 грн.
03 серпня 2015 року між АТ «Дніпропетровськгаз» (довіритель) та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (повірений) був укладений договір доручення №304/15, згідно з яким, в порядку та на умовах, визначених договором №304/15, повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання.
Відповідно до пункту 1.2. договору №304/15 виконані грошові зобов`язання, вчинені повіреним на виконання договору №304/15, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя.
09.01.2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» видало довіреність №007.1Др-2/1-0120, якою уповноважило ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вчиняти від імені АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» такі дії, зокрема, як сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України.
ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснено перерахування коштів в рахунок сплати єдиного внеску від імені та за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» 20 січня 2020 року у розмірі 5 622,16 грн.; січня 2020 року у розмірі 1 01,00 грн.; січня 2020 року у розмірі 2824,00 грн.
20 січня 2020р. - 5 622,16 грн.;
21 січня 2020р. - 1 01,00 грн.;
22 січня 2020р. - 2824,00 грн.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» додало до вказаного листа копії платіжних доручень та просило зарахувати кошти у сумі 9 460,16 грн. на особовий рахунок АТ «Дніпропетровськгаз» з ЄСВ за кодом класифікації доходів бюджету 71010000.
Однак, перераховані кошти не були зараховані відповідачем в рахунок сплати ЄСВ позивачем, відповідь на вказаний лист позивач не отримав.
Відповідь на вказаний лист позивача відповідачем не надано.
На теперішній час «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» знаходиться на обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, та звернувся до останнього листом від 12.04.2021 року №490-Сл-6300-0421 з проханням зарахувати кошти у сумі 9 460,16 грн. на особовий рахунок АТ «Дніпропетровськгаз» з ЄСВ за кодом класифікації доходів бюджету 71010000.
Відповідь на вказаний лист позивача відповідачем не надано.
Незгода позивача з бездіяльністю відповідача, яка виявилася у не зарахуванні коштів, сплачених ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», в рахунок сплати ЄСВ позивачем слугувала підставою для звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зважає на таке.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464).
Приписами статті 2 Закону № 2464 визначено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.
Умовами статті 3 Закону №2464 визначено принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, серед яких: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно з частиною 2 статті 6 Закону №2464 до обов`язків платника єдиного внеску, зокрема, віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Приписами частини 4 статті 8 Закону №2464 встановлено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Статтею 9 Закону №2464 визначено порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску, відповідно до вимог якої:
- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування;
- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку;
- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;
- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Відповідно до частини 9 статті 25 Закону №2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.
З аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що на позивача, як платника єдиного соціального внеску, покладено безумовний обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску, незалежно від його фінансового стану, шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів з його банківського рахунку.
Водночас, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 23.10.2019 року на всі рахунки позивача було накладено арешт, що унеможливлює виконання позивачем зазначеного обов`язку у спосіб, визначений Законом №2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.
Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому Закон №2464 не передбачає випадків, коли, як у цій справі, існують обставини, що виключають можливість виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.
Тобто має місце ситуація, коли у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (частина 2 статті 2 Закону №2464), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом №2464 обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.
Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (статті 3 Закону №2464), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (частини 1 статті 1 Закону №2464).
Зі змісту спірних правовідносин судом встановлено, що позивач не здійснював передачу свого обов`язку зі сплати єдиного внеску третім особам, натомість вжив усіх залежних від нього заходів з метою виконання цього обов`язку та забезпечення відповідного страхового стажу своїх працівників.
За встановлених обставин у справі, суд враховує те, що позивач мав на меті виконання покладеного на нього безумовного та пріоритетного (частина 12 статті 9 Закону №2464) обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску, а тому здійснював пошук шляхів виконання цього обов`язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.
Доказів чи належних обґрунтувань того, що внаслідок обраного позивачем способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску допущено порушення закону, відповідачем в ході судового розгляду справи не надано.
Як встановлено судом, 03 серпня 2015 року між АТ «Дніпропетровськгаз» (довіритель) та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (повірений) був укладений договір доручення №304/15, згідно з яким в порядку та на умовах, визначених Договором №304/15, повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання.
Відповідно до пункту 1.2. договору №304/15 виконані грошові зобов`язання, вчинені повіреним на виконання договору №304/15, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя.
02.01.2019 року АТ «Дніпропетровськгаз» видало довіреність №007.1Др-2/1-0120, якою уповноважило ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вчиняти від імені АТ «Дніпропетровськгаз» такі дії, зокрема, як сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України.
З метою забезпечення своєчасної сплати позивачем ЄСВ, на підставі укладеного Договору №304/15, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» сплачувало ЄСВ від імені та за рахунок позивача, про що також свідчать платіжні доручення.
Відповідно до частин 1, 3 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі зокрема договору.
Згідно з частиною 1 статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до вимог статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
При цьому, зміст приватно-правових відносин щодо реалізації договорів доручення між довірителем та повіреними не входить до предмету доказування в межах даного адміністративного спору.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску за відповідними платіжними дорученнями, є саме позивач, а не будь-яка третя особа.
Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини 9 статті 25 Закону №2464.
У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі №2464 - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості використати передбачений Законом спосіб виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №805/1429/17-а, від 25.01.2019 у справі №817/85/16, від 25.01.2019 у справі №812/59/16.
Згідно з положеннями пункту 21.1.10 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.
Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.
У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним задекларованим показникам сталась не з вини позивача.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході судового розгляду справи не було встановлено фактів того, що внаслідок обраного позивачем способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску допущено порушення закону, у зв`язку із чим бездіяльність відповідача щодо не зарахування коштів, сплачених ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в рахунок сплати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» єдиного внеску у січні 2020 року є протиправною, що відповідачем не спростовано.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовної заяви.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 КАС України, яким встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1303 від 12.11.2021 року.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Луніної О. С. у відпустці рішення суду ухвалено у перший робочий день
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Позовну заяву позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна