Справа № 380/9287/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9287/21 пров. № А/857/3008/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О. Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Качур Р.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови у відповіді № 300/1/С/1726 від 17 травня 2021 року на звернення від 15 грудня 2020 року про включення до змісту довідки № 305/537 від 30 вересня 2015 року відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення: щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі 86917,01 грн та індексації в сумі 5681,97 грн; зобов`язати усунути недоліки довідки № 305/537 від 30 вересня 2015 року шляхом оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої, крім внесених до довідки № 305/537 від 30 вересня 2015 року додаткових видів грошового забезпечення, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення: щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн, та направити її до Львівського обласного військового комісаріату для додання до подання № уг.54259 від 07 жовтня 2015 року щодо призначення пенсії ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з приписами Закону № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щомісячні додаткові види грошового забезпечення включаються до грошового забезпечення, з якого проводиться нарахування та обчислення пенсії, призначеної відповідно до Закону № № 2262-XII. Вказує, що за останні 24 місяці служби перед звільненням отримував щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення, однак такі не було включено у довідку № 305/537 від 30 вересня 2015 року про додаткові щомісячні види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії. Вважає, що відмова відповідача в оформленні бухгалтерської (оновленої) довідки про додаткові види грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 86917,01 грн та індексації грошового забезпечення в розмірі 5681,97 грн є протиправною і порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року залучено до участі у справі Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України як співвідповідача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невключення до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди. Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України скласти і видати ОСОБА_1 довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із включенням до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії отриманих ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у період з травня 2013 року по вересень 2015 року, тобто, по день звільнення його зі служби, то цей вид грошового забезпечення є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення і слід зобов`язати відповідача внести відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням для обчислення пенсії. Щодо врахування вищевказаних видів грошового забезпечення до довідки у розмірах, які обчислено позивачем, то визначення розмірів грошового забезпечення при включенні їх у відповідну довідку про розмір грошового забезпечення є дискреційним повноваженням уповноваженого на видання таких довідок органу. Щодо направлення довідки до ІНФОРМАЦІЯ_1 для додання до подання № уг.54259 від 07 жовтня 2015 року щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , то таке є безпідставним, оскільки пенсію позивачу вже призначено, а тому, правові підстави для направлення на адресу органу, що призначає пенсію повторного подання Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до норм Закону № 2262, положень п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Вказує, що така винагорода має тимчасовий характер, її розмір не є фіксованим, виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира, її виплата не є щомісячною. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не врахована, зокрема, правова позиція Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 240/9504/19, у якій зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до структури і складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова винагорода, передбачена ст. 15 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржене, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 184 від 25 вересня 2015 року (по стройовій частині) полковника медичної служби ОСОБА_1 , начальника лікувально-профілактичного відділу Центрального військово-медичного управління Збройних Сил України, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 17 вересня 2015 року № 706 у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, з 25 вересня 2015 року виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату у місті Львові (а.с.15).

ОСОБА_1 з 26 вересня 2015 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку обчислено у розмірі 70 % від відповідних сум грошового забезпечення (а.с.20).

Для призначення пенсії позивача Фінансовим управлінням Генерального щтабу Збройних Сил України видано довідку № 305/537 від 30 вересня 2015 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, в яку включено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія (а.с.17).

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України листом № 179/1/18007 від 21 листопада 2019 року надано позивачу фотокопію картки № 9 особистого рахунку на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2013-2015 роки (а.с.21-22).

15 грудня 2020 року позивачем направлено на адресу Генерального штабу Збройних Сил України заяву, в якій просив усунути недоліки довідки від 30 вересня 2015 року № 305/537 і забезпечити їх виконання в спосіб оформлення бухгалтерської довідки, до змісту якої, окрім внесених до довідки № 305/537 від 30 вересня 2015 року, внести відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення: щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 86917,01 грн та індексацію в сумі 5681,97 грн. Також просив таку довідку направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 для долучення до подання від 07 жовтня 2015 року№ уг.54259 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Листом Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України № 305/110 від 21 січня 2021 року у складенні запитуваної позивачем довідки відмовлено з тих підстав, що згідно із п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, пенсії обчислюються з відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Інші види грошового забезпечення (щомісячна додаткова грошова винагорода, індексація) не входять до переліку видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія (а.с.25-26).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 380/1528/21, яке набрало законної сили 12 травня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України по розгляду поданої ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяви від 15 грудня 2020 року. Зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України розглянути подану відповідно до Закону України «Про звернення громадян» заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року та надати відповідь у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні (а.с.86-90).

На виконання зазначеного рішення на заяву позивача від 15 грудня 2020 року Генеральним штабом Збройних Сил України надано відповідь № 300/1/С/1726 від 17 травня 2021 року, яка за змістом аналогічна відповіді № 305/110 від 21 січня 2021 року (а.с.27-28).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання скласти і видати довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із включенням до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії отриманих позивачем сум індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII 20 грудня 1991 року

(у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, згідно із частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМУ.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Отже, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Із картки № 9 особистого рахунку на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2013-2015 роки слідує, що позивачу у період з травня 2013 року по вересень 2015 року виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода; у період з червня 2014 року по вересень 2015 року виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.22).

Вищевказане спростовує доводи скаржника про тимчасовий характер виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди.

Враховуючи те, що позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у період з травня 2013 року по вересень 2015 року, тобто, по день звільнення його зі служби, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що цей вид грошового забезпечення є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, а тому повинен включатися до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення також включається до складу грошового забезпечення військовослужбовців з якого обчислюється пенсія.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26 серпня 2021 року у справі № 240/7853/19.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 240/9504/19 колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони стосуються правовідносин, які не є тотожними, адже спірним питанням у цій справі є правомірність відмови відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у складі місячного грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо необхідності внесення відомостей про щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням для обчислення пенсії.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 380/9287/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 22 березня 2022 року.