Справа № 932/9216/20(2а/932/372/21)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2022 року м. Дніпросправа № 932/9216/20(2а/932/372/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року (суддя Кудрявцева Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченка Віталія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченко В.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року позов задоволено.

Суд вирішив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП №266317477 від 02 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, понесені судові витрати - сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., а всього 4840 грн. 80 коп.

Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що автомобіль позивача було припарковано не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо посеред тротуару, чим порушено пп. «б» пункту 15.10 Правил дорожнього руху, а фотофіксація, розміщена на офіційному веб сайті є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також зазначено про не співмірність стягнутої на користь позивача суми витрат на правничу допомогу.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як було встановлено судом першої інстанції, 02 липня 2020 року інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченко В.В., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення Серії РАП № 266317477, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог пп. «Б» п. 15.10 ПДР, в постанові зазначено, що 05.06.2020 о 14 год. 42 хв. за адресою м. Дніпро, пр. Гагаріна, 26, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Деу Матіз д.н.з. НОМЕР_1 здійснила стоянку на тротуарі, чим порушила вимоги пп. «Б» п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП є недоведеним, оскільки доказів того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до краю тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, матеріали справи не містять.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

З аналізу пп. «б» та пп. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху України у системній взаємодії слідує, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

- у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 1.62-1.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

- на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Тобто, пп. «в» слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п. 15.10 ПДР.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в даному випадку підлягають доведення відповідачем недотримання позивачем умов щодо розташування легкового автомобілю на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається менше двох метрів.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до краю тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 25.07.2020, адвокатом Свірідовим Д.М. надавались послуги наступних видів та вартості: складення адміністративного позову (чотири години), виходячи із розрахунку та умов договору - 1000,0 грн. х 4 годин = 4000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №09-3 від 25.07.2020 позивач сплатила кошти у розмірі 4000,00 грн. за договором від 25.07.2020.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витрати на правничу допомогу є співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Омельченка Віталія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий