Справа № 240/1998/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1998/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

25 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу начальника ГУ НП в Житомирській області від 28.01.2021 № 125 "Про застосування дисциплінарних стягнень", в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області капрала поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Житомирській області від 28.01.2021 року № 36 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області капрала поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28 січня 2021 року по день винесення рішення по справі, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_1 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що обставини про порушення позивачем, які слугували підставою для прийняття наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №125 від 28.01.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень» є необґрунтованими, оскільки на місце події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виїхали, виконуючи наказ начальника Малинського ВП Фурманюка О.В., а про виїзд повідомили чергового райвідділу поліції.

Також, апелянт вказує, що не повинен був проставляти відмітку у планшеті, оскільки листом т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області полковника поліції Лисогора А. зазначено, що з метою удосконалення стану реагування нарядами поліції на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а також процесу контролю постановки і виконання поліцейськими ГРПП службових завдань з 07.12.2020 в ІПНП заблоковано самостійне створення поліцейськими ГРПП всіх типів службових завдань, у зв`язку з чим позивачем не порушено абз. 3 п. 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357.

Щодо надання домедичної та медичної допомоги позивач зазначає, що після прибуття на місце пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оглянули ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та помітивши на їх обличчі бруд та кров, надали їм вологі серветки та вату, при цьому іншої допомоги вказані особи не потребували.

Також, апелянт зазначає, що не відповідає дійсності посилання в наказі Головного управління Національної поліції в Житомирській області №125 від 28.01.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень» на ту обставину, що, зокрема, ОСОБА_1 не з`ясував обставини отримання видимих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та не повідомив про це оперативному черговому, оскільки після прибуття на місце події старший групи ОСОБА_2 , виявивши у вищевказаних осіб тілесні ушкодження, сфотографував та переслав черговому.

Стосовно порушення позивачем п. 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і конозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, апелянт зазначає, що на місці подій знаходилась слідчо-оперативна група, завданням якої, згідно Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 №575, є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.

Отже, на думку апелянта, враховуючи вказане, безпідставними є твердження відповідача про те, що в наслідок незастосування відеореєстратора неможливо спростувати інформацію в частині можливих неправомірних дій поліцейських стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки на місці події працювала СОГ, яка повністю зафіксувала обставини події та провели опитування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Щодо обставин, викладених в наказі Головного управління Національної поліції в Житомирській області №125 від 28.01.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень» про те, що позивач, самоусунувшись від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, всупереч затвердженому графіку чергувань, залишивши старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у Малинському відділенні поліції, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію здійснив виїзд у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який того дня у складі добового наряду поліції не перебував, апелянт стверджує, що виїзд у с. Маклаївка Малинського району ОСОБА_2 здійснити не міг, оскільки відчув біль у шлунку та почував себе погано.

Крім того, виїзд був здійснений ОСОБА_1 та оперуповноваженим ОСОБА_6 з метою перевірки оперативної інформації про вчинене правопорушення, про що було відомо черговому райвідділу поліції.

Таким чином, враховуючи вказане, апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 24.01.2020 №20 о/с ОСОБА_1 з 27 січня 2020 року прийнято на службу в поліцію (а.с.10).

З 04 вересня 2020 року капрал поліції ОСОБА_1 був призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Судом встановлено, що 20.01.2021 начальником відділу комунікації Головного управління Національної поліції в Житомирській області Аллою Ващенко подано начальнику Головного управління Національної поліції в Житомирській області Юрію Олійнику рапорт №26/28/01-2021, про те, що під час моніторингу інтернет-видань на сторінці користувача ОСОБА_8 у соціальній мережі "Фейсбук" було виявлено публікацію (ІНФОРМАЦІЯ_1), в якій йдеться про неправомірні дії працівників поліції Малинського відділення (а.с.64 зворотній бік).

На підставі вказаного рапорту з метою повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вказаних в ньому, начальником Головного управління Національної поліції у Житомирській області відповідно до статті 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, та керуючись Порядком проведення службових розслідувань в Національній поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії Національної поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 №893, прийнято наказ від 20.01.2021 №84, яким за вказаним у рапорті фактом призначено службове розслідування (а.с.64).

За результатами проведеного службового розслідування щодо виявленої 20.01.2021 під час моніторингу Інтернет-видань у соціальній мережі "Facebook" на сторінці користувача ОСОБА_8 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників відділення поліції № 1 (м.Малин) Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області дисциплінарною комісією складено висновок від 28.01.2021 (а.с.104-138), згідно якого дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції у Житомирській області дійшла висновку про наявність у діях капрала поліції ОСОБА_1 наступних порушень:

1) порушення пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, яке виявилось в тому, що 14.01.2021 на місці події капрала поліції ОСОБА_1 не здійснював відеофіксацію на наявний у нього нагрудний відеореєстратор. Вказаний факт, на переконання дисциплінарної комісії, унеможливив спростування інформацію, яка набула суспільного резонансу, в частині можливих неправомірних дій поліцейських стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на місці події, що супроводжувались погрозами вогнепальною зброєю та нанесенням удару ногою в голову ОСОБА_5 ;

2) порушення пункту 4 частинні статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції, яке виявилось у тому, що капрал поліції ОСОБА_1 , незважаючи на наявність видимих тілесних ушкоджень, не забезпечив надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної допомоги, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які її потребували;

3) порушення абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів З, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, яке полягало в тому, що капрал поліції ОСОБА_1 :

- за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію 14.01.2021 о 20.03 здійснив виїзд на місце події поблизу с.Маклаївка Малинського району; не проставив до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

- інформацію про обставини отримання видимих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`ясував, оперативному черговому про ці обставини не повідомив;

- в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021, самоусунувшись від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, всупереч затвердженому графіку чергувань, залишивши старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у Малинському відділенні поліції, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію здійснив виїзд у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який того дня у складі добового наряду поліції не перебував.

Відтак, дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції в Житомирській області дійшла висновку про вчинення капралом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

За наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції в Житомирській області вирішила застосувати до капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.131).

При цьому, визначаючи вид стягнення капралу поліції ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія врахувала ступінь його вини, а також те, що численні дисциплінарні проступки були вчинені ним за обставин повного ігнорування вимог відомчих нормативно-правових актів. Обставин, які відповідно до частин 4, 5 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції пом`якшували б відповідальність капрала поліції ОСОБА_1 , встановлено не було. Натомість, обставиною, яка відповідно до пункту 4 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції обтяжують відповідальність, було настання тяжких наслідків у вигляді підриву авторитету та довіри населення до Національної поліції України (а.с. 128 зворотній бік).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.01.2021 №125 "Про застосування дисциплінарних стягнень" до капрала поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.134-138).

Також, наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.01.2021 №36 о/с капрала поліції ОСОБА_1 з 29.01.2021 було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) (а.с.139).

Позивач, не погоджуючись з застосованим до нього дисциплінарним стягненням, яке стало підставою для прийняття наказу про звільнення, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч.ч. 1 та 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Суд першої інстанції вказав, що з врахуванням встановлених обставин справ для встановлення правомірності прийнятого наказу про звільнення позивача від 28.01.2021 №36 о/с, підставою для прийняття якого слугував наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 28.01.2021 №125 "Про застосування дисциплінарних стягнень", яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, необхідно дослідити, чи був в його діях склад дисциплінарного проступку та як наслідок чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно висновку службового розслідування від 28.01.2021 під час його проведення були виявлені наступні порушення, які стали підставою для притягнення капрала поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були:

1) порушення пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, яке полягало у не здійсненні позивачем 14.01.2021 відеофіксацію на наявний у нього нагрудний відеореєстратор;

2) порушення пункту 4 частинні статті 18 Закону України Про Національну поліцію , пункту 9 посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції, яке полягало у ненаданні позивачем домедичної і медичної допомоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , незважаючи на наявність у них видимих тілесних ушкоджень;

3) порушення абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів З, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, яке полягало в тому, що позивач:

- за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію 14.01.2021 о 20.03 здійснив виїзд на місце події поблизу с.Маклаївка Малинського району; не проставив до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

- інформацію про обставини отримання видимих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`ясував, оперативному черговому про ці обставини не повідомив;

- в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021, самоусунувшись від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, всупереч затвердженому графіку чергувань, залишивши старшого сержанта поліції ОСОБА_10 у Малинському відділенні поліції, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію здійснив виїзд у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який того дня у складі добового наряду поліції не перебував.

Щодо нездійснення капралом поліції ОСОБА_1 14.01.2021 відеофіксації на наявний у нього нагрудний відеореєстратор при виїзді в складі ГРПП «ГІДРАТ 0964» на місце події (польова дорога між селами Маклаївка та Головки Малинського району), суд першої інстанції вказав, що з моменту коли позивач заступив на вказане добове чергування, у нього як у поліцейського, який у складі ГРПП «ГІДРАТ 0964» здійснює виконання своїх службових повноважень, виник обов`язок вести безперервну відеозйомку виконання ним службових обов`язків на свій портативний відеореєстратор, в тому числі й вести відеозйомку на портативний відеореєстратор (боді-камеру) при здійсненні 14.01.2021 о 20:14 виїзду на місце події (польову дорогу між селами Маклаївка та Головки Малинського району), де перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Щодо ненадання капралом поліції ОСОБА_1 домедичної і медичної допомоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд першої інстанції вказав, що покладену ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" обов`язку надати невідкладну (домедичну чи медичну) допомогу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 капрал поліції ОСОБА_1 не виконав, оскільки жодних дій щодо надання вказаним особам домедичної допомоги, як і виклику медичних працівників, які б здійснили кваліфіковану оцінку стану здоров`я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та, у випадку необхідності, надали б їм медичну допомогу, капрал поліції ОСОБА_1 не здійснив.

Щодо порушення ОСОБА_1 абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів 3, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, суд першої інстанції вказав, що підставою для висновку про наявність в діях капрала поліції ОСОБА_1 вказаного порушення стало:

1) здійснення позивачем 14.01.2021 о 20:03 виїзду у складі ГРПП ГІДРАТ 0964 на місце події поблизу с. Маклаївка Малинського району за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію;

2) не проставлення позивачем до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

3) самоусунення позивача в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021 від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, шляхом здійснення всупереч затвердженому графіку чергувань, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію виїзду у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який у складі добового наряду поліції не перебував.

Суд першої інстанції, з урахуванням встановлених обставин та норм чинного законодавства, що ні диспетчер, ні оперативний черговий Малинського ВП завдання екіпажу групи реагування патрульної поліції ГІДРАТ-0964, в складі якого 14.01.2021 на добовому чергуванні перебував в тому числі й капрал поліції ОСОБА_1 , на здійснення реагування на правопорушення (подію) шляхом виїзду на місце події, де виявили вкрадений транспортний засіб та можливих викрадачів, не надавали.

Також, суд встановив, що під час службового розслідування підполковник поліції Фурманюк О.А. про вказану подію (виявлення вкраденого транспортного засобу та можливих викрадачів) оперативного чергового Малинського відділення поліції не повідомляв, як наслідок, інформація про вказану подію до ІТС ІПНП не вносилась, оперативним черговим завдання про здійснення реагування на подію наряду ГРПП ГІДРАТ-0964 не надавалось, що свідчить про те, що екіпаж групи реагування патрульної поліції ГІДРАТ-0964 здійснив 14.01.2021 близько 20:03 виїзд на місце події (польова дорога між селами Маклаївка та Головки Малинського району) за відсутності від диспетчера чи оперативного чергового відповідного завдання про здійснення реагування, чим порушив норми Інструкції №357.

Щодо самоусунення позивача в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021 від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, шляхом здійснення всупереч затвердженому графіку чергувань, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію виїзду у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який у складі добового наряду поліції не перебував, суд першої інстанції вказав, що вказана обставина підтверджується матеріалами справи, та позивачем належними доказами не спростована.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість висновку дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо порушення капралом поліції ОСОБА_1 абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів 3, 13 розділу XIII Інструкції №357.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність оскаржуваних в даній справі наказу начальника ГУ НП в Житомирській області від 28.01.2021 № 125 "Про застосування дисциплінарних стягнень", в частині застосування до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, та наказу начальника ГУ НП в Житомирській області від 28.01.2021 року № 36 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирської області капрала поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 3 цього Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини першої статті 18 цього ж Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

За правилами статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. У частині 2 вказаної статті Закону визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

В свою чергу, підпунктом 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських закріплено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Колегія суддів зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладених у постанові від 18 квітня 2019 р. у справі №804/1831/16, в постанові від 11.04.2018 у справі №817/1303/16., в постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17.

Аналізуючи вищевикладені положення законодавства, чинного на момент прийняття оскаржуваних наказів, колегія суддів приходить до висновку, що у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування,

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.01.2021 №36 о/с капрала поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 29 січня 2021 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.11).

Підставою для прийняття наказу від 28.01.2021 №36 став наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 28.01.2021 №125 "Про застосування дисциплінарних стягнень", яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.12-16).

Частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статут визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно вимог ч. 6 ст. 14 вказаного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Так, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Зі змісту наказу Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 28.01.2021 №125 судом встановлено, що його винесено за порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме: невиконання вимог пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" в частині дотримання положень нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійне виконання службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів та посадової інструкції; ненадання невідкладної, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушення; порушення пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і конозйомки, відеозапису, засобів фото- і конозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026; порушення абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпунктів 2, 4, 5) розділу ІХ, пунктів 3, 13 розділу ХІІІ Інструкції з реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357; порушення пункту 9 посадової інструкції.

Вказані висновки про допущення ОСОБА_1 вищезазначених порушень службової дисципліни були зроблені відповідачем за результатами службового розслідування, проведеного щодо виявленої 20.01.2021 під час моніторингу Інтернет-видань у соціальній мережі "Facebook" на сторінці користувача ОСОБА_10 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про що свідчить відповідний висновок, затверджений 28.01.2021 начальником ГУНП в Житомирській області Олійником Ю.

Згідно висновку службового розслідування від 28.01.2021, виявленими під час його проведення порушеннями, які стали підставою для притягнення капрала поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були:

1) порушення пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, яке виявилось в тому, що 14.01.2021 на місці події капрала поліції ОСОБА_1 не здійснював відеофіксацію на наявний у нього нагрудний відеореєстратор. Вказаний факт, на переконання дисциплінарної комісії, унеможливив спростування інформацію, яка набула суспільного резонансу, в частині можливих неправомірних дій поліцейських стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на місці події, що супроводжувались погрозами вогнепальною зброєю та нанесенням удару ногою в голову ОСОБА_5 ;

2) порушення пункту 4 частинні статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції, яке виявилось у тому, що капрал поліції ОСОБА_1 , незважаючи на наявність видимих тілесних ушкоджень, не забезпечив надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної допомоги, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які її потребували;

3) порушення абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів З, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, яке полягало в тому, що капрал поліції ОСОБА_1 :

- за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію 14.01.2021 о 20.03 здійснив виїзд на місце події поблизу с.Маклаївка Малинського району; не проставив до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

- інформацію про обставини отримання видимих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`ясував, оперативному черговому про ці обставини не повідомив;

- в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021, самоусунувшись від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, всупереч затвердженому графіку чергувань, залишивши старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у Малинському відділенні поліції, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію здійснив виїзд у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який того дня у складі добового наряду поліції не перебував.

Зі змісту апеляційної скарги стосовно порушення позивачем п. 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і конозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, апелянт зазначає, що на місці подій знаходилась слідчо-оперативна група, завданням якої, згідно Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 №575, є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили.

Отже, на думку апелянта, враховуючи вказане, безпідставними є твердження відповідача про те, що в наслідок незастосування відеореєстратора неможливо спростувати інформацію в частині можливих неправомірних дій поліцейських стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки на місці події працювала СОГ, яка повністю зафіксувала обставини події та провели опитування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині вказаного порушення, колегія суддів зазначає, що порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису визначений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 (далі - Інструкція №1026).

Згідно пункту 2 Розділу I Інструкції №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктом 3 розділу І Інструкція №1026 визначено, що портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкція №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Таким чином, вищезазначені норми Інструкції №1026 встановлюють імперативний обов`язок поліцейського під час здійснення ним своїх службових обов`язків здійснювати безперервну відеозйомку на портативний відео реєстратор, який закріплений на його форменний одяг на грудях.

Так, судом встановлено, що заступаючи 14.01.2021 о 08:00 на добове чергування групи реагування патрульної поліції в однострої згідно долучено до матеріалів справи Журналу передачі-приймання технічного приладу боді-камери працівниками ГРПП Малинського ВП капрал поліції ОСОБА_1 отримав портативний відеореєстратор у справному вигляді (а.с.69).

Тобто, аналізуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача як поліцейського, який у складі ГРПП «ГІДРАТ 0964» здійснює виконання своїх службових повноважень, виник обов`язок щодо ведення безперервної відеозйомки виконання ним службових обов`язків на портативний відеореєстратор, в тому числі й на портативний відеореєстратор (боді-камеру) при здійсненні 14.01.2021 о 20:14 виїзду на місце події (польову дорогу між селами Маклаївка та Головки Малинського району), де перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на зафіксовані обставини виїзду на місце події слідчо-оперативною групою реагування, оскільки обов`язок поліцейського щодо включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції та здійснення відеозйомки безперервно до її завершення, передбачений пунктом 5 розділу ІІ Інструкція №1026.

Надаючи оцінку викладеному, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, викладені у висновку про результати службового розслідування від 28.01.2021, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані ОСОБА_1 , тоді як перебування на місці події слідчо-оперативної групи не звільняє працівника патрульної поліції, який перебуває на добовому чергуванні та виконує свої службові повноваження, від обов`язку вести безперервну відеозйомку на його портативний відеореєстратор.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях капрала поліції ОСОБА_1 порушення пунктів 5, 6 розділу II Інструкції №1026, та правомірність висновків дисциплінарної комісії в цій частині.

Щодо ненадання капралом поліції ОСОБА_1 домедичної і медичної допомоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , колегія суддів зазначає, що ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліцейський зобов`язаний надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Також, п. 6 Положення про про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50, визначено, що загальнопрофільна підготовка - це комплекс заходів, спрямований на набуття і вдосконалення поліцейським умінь та навичок практичного застосування теоретичних знань щодо формування психологічної надійності та стійкості, готовності до дій у ситуаціях різних ступенів ризику, а також надання домедичної допомоги в процесі виконання службових завдань.

З матеріалів справи, зокрема, з наданих капралом поліції ОСОБА_1 пояснень під час службового розслідування (а.с.78-79), встановлено, що 14.01.2021, прибувши приблизно о 20:16 на місце події, позивач побачив, що поблизу передньої частини автомобіля Great Wall Hover перебувало двоє йому невідомих чоловіків у цивільному одязі. Напроти них на колінах стояло двоє молодих хлопців на вигляд 18-20 років, як згодом йому стало відомо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Обличчя ОСОБА_5 мало розтерті сліди крові. Інший хлопець мав невелике розсічення в районі виска з лівого боку. Таким чином, зміст наданих капралом поліції ОСОБА_1 пояснень свідчить, що прибувши на місце події позивач бачив видимі ознаки (а саме: кров на обличчі та розсічення в районі скроні) наявності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

При цьому, жодних дій щодо надання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домедичної допомоги, як і виклику медичних працівників, які б здійснили кваліфіковану оцінку стану здоров`ю вказаних осіб, у випадку необхідності, надали б їм медичну допомогу, позивачем не вчинено.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що іншої допомоги, окрім надання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вологих серветок та вати, особи не потребували.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, оскільки згідно отриманих під час службового розслідування пояснень ОСОБА_5 від 21.01.2021 (а.с. 73-74), судом встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у відділені поліції, скаржився на погане самопочуття, зокрема, головний біль та нудоту, а також незначні кровотечу з носа, однак, жодних дій щодо надання особі домедичної та медичної допомоги під час виїзду на місце події та перебування у відділені поліції останнього, позивачем не вчинено.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість висновку дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо порушення капралом поліції ОСОБА_1 положень пункту 4 частинні статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції.

Щодо правомірністі висновку дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо порушення ОСОБА_1 абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів 3, 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, колегія суддів зазначає, підставою для висновку про наявність в діях капрала поліції ОСОБА_1 вказаного порушення слугувало:

1) здійснення позивачем 14.01.2021 о 20:03 виїзду у складі ГРПП ГІДРАТ 0964 на місце події поблизу с. Маклаївка Малинського району за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію;

2) не проставлення позивачем до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

3) самоусунення позивача в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021 від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, шляхом здійснення всупереч затвердженому графіку чергувань, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію виїзду у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який у складі добового наряду поліції не перебував.

В апеляційній апелянт зазначає, що не повинен був проставлять відмітку в планшеті, оскільки листом т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області полковника поліції Лисогора А. від 09.12.2020 №2729/20-2020 зазначено, що з метою удосконалення стану реагування нарядами поліції на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а також процесу контролю постановки і виконання поліцейськими ГРПП службових завдань з 07.12.2020 в ІПНП заблоковано самостійне створення поліцейськими ГРПП всіх типів службових завдань, у зв`язку з чим позивачем не порушено абз. 3 п. 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що порядок реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП) визначений Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року №357 (далі - Інструкція №357).

Розділом IX Інструкції №357 регламентовано порядок дій нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів поліції, залучених до реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події.

Так, пунктом 1 розділу IX Інструкції №357 встановлено, що працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Альфа" та "Бета", необхідно:

1) негайно виїхати на місце події (інше визначене диспетчером або оперативним черговим ГУНП місце);

2) за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

3) у разі введення в дію поліцейських (спеціальних) операцій ("Грім", "Заручник", "Сирена") діяти відповідно до вимог Інструкції про організацію та порядок проведення поліцейських операцій щодо розшуку і затримання озброєних та інших осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 жовтня 2017 року № 841/ДСК, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 15 листопада 2017 року № 1399/31267;

4) оцінити обстановку, доповісти диспетчеру про прибуття та (за можливості) обставини події, перекрити можливі шляхи відходу зловмисників, обмежити доступ сторонніх осіб до місця події;

5) про всі зміни, які пов`язані з учиненням правопорушення та відбуваються в присутності поліцейських, доповідати (за можливості) диспетчерові (у тому числі з використанням заздалегідь розроблених кодованих слів) та діяти за його вказівками;

Тобто, аналізуючи викладені положення, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на лист т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області від 09.12.2020 №2729/20-2020, оскільки підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача слугувало не проставлення ОСОБА_1 до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування, що прямо передбачено Інструкцією №357 та відповідно належить до обов`язків позивача, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Щодо здійснення позивачем 14.01.2021 о 20:03 виїзду у складі ГРПП ГІДРАТ 0964 на місце події поблизу с. Маклаївка Малинського району за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію, апелянт зазначає, що такі висновки службового розслідування є необґрунтованими, оскільки на місце події ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виїхали, виконуючи наказ начальника Малинського ВП Фурманюка О.В., а про виїзд повідомили чергового райвідділу поліції.

Порядок дій нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів поліції, залучених до реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події визначений в розділі IX Інструкції №357.

Відповідно до пункту 1 розділу IX Інструкції №357 працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Альфа" та "Бета", необхідно: негайно виїхати на місце події (інше визначене диспетчером або оперативним черговим ГУНП місце); за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування; оцінити обстановку, доповісти диспетчеру про прибуття та (за можливості) обставини події, перекрити можливі шляхи відходу зловмисників, обмежити доступ сторонніх осіб до місця події.

Згідно пункту 3 розділу ІІ Інструкції №357 наряди поліції з метою отримання завдань для реагування на повідомлення про правопорушення або події забезпечуються планшетними пристроями з програмним забезпеченням, інтегрованим до системи ІПНП.

Поліцейський незалежно від місця перебування, територіального чи структурного підпорядкування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно вжити всіх необхідних заходів щодо безумовного виконання такого доручення (п.6 3 розділу ІІ Інструкції №357).

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що ГРПП здійснює реагування на правопорушення або подію виключно у разі отримання від диспетчера або оперативного чергового завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію та відповідного доручення на здійснення такого реагування. Вказане завдання ГРПП отримує на планшетний пристрій з програмним забезпеченням, інтегрованим до системи ІПНП, яким забезпечений відповідний наряд. Іншого механізму отримання завдання на здійснення реагування на правопорушення або подію, окрім як отримання його від диспетчера або оперативного чергового Інструкція №357 не передбачає.

Отже, враховуючи викладені вище положення, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, оскільки підставою для здійснення реагування на правопорушення є вказівка оперативного чергового, натомість поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Малинського відділення Коростишівського ВП ГУНП капрал поліції ОСОБА_1 за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення 14.01.2021 здійснив виїзд на місце події, не проставивши до планшетного пристрою відмітки в ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування.

Щодо самоусунення позивача в ніч з 14.01.2021 на 15.01.2021 від виконання покладених на групу реагування патрульної поліції службових обов`язків, шляхом здійснення всупереч затвердженому графіку чергувань, за відсутності завдання від оперативного чергового про здійснення реагування на правопорушення або подію виїзду у с. Маклаївка Малинського району спільно з майором поліції ОСОБА_6 , який у складі добового наряду поліції не перебував, апелянт зазначив, що виїзд у с. Маклаївка Малинського району ОСОБА_2 , який перебував на чергуванні не міг здійснити, так як відчував біль у шлунку, що супроводжувалось спазмами та нудотою.

Оцінюючи доводи апелянта колегія суддів зазначає, що розділом XIII Інструкції №357 визначено організаційні заходи щодо забезпечення оперативного реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події

Пунктом 1-3 вказаного розділу встановлено, що для підтримання постійної готовності сил і засобів поліції до реагування на повідомлення про правопорушення або події в органах (підрозділах) поліції відповідно до вимог Інструкції чергової служби призначаються відповідальні по органу (підрозділу) поліції.

Для забезпечення реагування на повідомлення про правопорушення або події в органах (підрозділах) поліції формуються наряди поліції в кількості, необхідній для своєчасного їх прибуття на місце події, з урахуванням наявної штатної чисельності.

Наряди поліції несуть службу відповідно до графіків чергувань, затверджених у встановленому порядку керівниками органів (підрозділів) поліції або особами, які виконують їх обов`язки, а в разі ускладнення оперативної обстановки до несення служби долучаються додаткові наряди поліції за рішенням керівників органів (підрозділів) поліції.

Пунктом 13 встановлено, що під час чергування поліцейські, які залучені до несення служби в складі нарядів поліції, повинні перебувати на дільниці, визначеній для несення служби (зона оперативного реагування наряду поліції). У виняткових випадках, за вказівками оперативного чергового чи відповідального по підрозділу, наряди поліції здійснюють реагування на правопорушення або події, які вчинені на іншій дільниці, після інформування диспетчера. Залишати зону реагування нарядам поліції без дозволу диспетчера забороняється.

Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи підтверджується, що згідно записів у книзі служби нарядів ОСОБА_11 заступив на добове чергування 14.01.2021 о 08:00 та здійснював несення служби до 08.:00 15.01.2021, при цьому, відмітка про неможливість несення чергування ОСОБА_11 в журналі відсутня, що свідчить про те, що ОСОБА_11 не звертався до оперативного чергового за скаргами на самопочуття. Інших доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я ОСОБА_11 матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо порушення капралом поліції ОСОБА_1 абзацу 3 пункту 2 розділу І, пункту 1 (зокрема підпункти 2, 4, 5) розділу IX, пунктів 3, 13 розділу XIII Інструкції №357.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріалами службового розслідування підтверджується факт порушення позивачем службової дисципліни, є правильними висновки суду першої інстанції, що оскаржувані накази ГУНП України в Житомирській області про накладення на позивача дисциплінарного стягнення - звільнення з посади прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування цих наказів, відповідно, відсутні підстави для задоволення вимоги про поновлення позивача на посаді.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.