Справа № 160/3118/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2022 року Справа № 160/3118/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до трудової книжки Серії НОМЕР_1 від 19.08.1993 р. має наступні періоди трудової діяльності, а саме: з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. - прийнятий майстром на шахту № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниця ДСФ-3 (пільговий стаж за Списком № 1) (наказ № 22-к від 15.09.1993 р.); з 10.07.2000 р. по 30.06.2004 р. - прийнятий майстром дільниці приготування шихти фабрики огрудкування на ПРАТ «Центрально збагачувальний комбінат» (пільговий стаж за Списком № 1) (наказ №94-к/191 від 06.07.2000 р.); з 01.07.2004 р. по 22.03.2009 р. - переведений заступником начальника фабрики з виробництва загальнофабричного персоналу фабричного огрудкування в ПРАТ «ЦГЗК»; з 23.03.2009 р. по 10.01.2016 р. - переведений головним технологом фабрики огрудкування ПРАТ «ЦГЗК»; з 11.01.2016 р. по 07.03.2017 р. - переведений головним інженером фабрики огрудкування ПРАТ «ЦГЗК» (з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2); з 09.03.2017 р. 15.08.2021 р. - переведений заступником начальника фабрики з виробництва та планування загальнофабричного персоналу фабричного огрудкування в ПРАТ «ЦГЗК»; З 16.08.2021 р. по теперішній час переведений начальником управління технологічного управління комбінату ПРАТ «ЦГЗК».
Позивач зазначає, що всього у останнього страховий стаж складає 35 років 10 місяців 29 днів, з них пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 -10 років 10 місяців 10 днів. Таким чином, всього позивач був працевлаштований за професіями з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. На підставі означеного, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 06.01.2022 р. з необхідним пакетом документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2022 р. № 45 в призначенні пенсії за віком за Списком № 1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено, що в період роботи з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. на посаді майстра на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3 заявник працював на умовах зазначених в Списку № 1 - на гарячих дільницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання збагачування, згрудкування, подріблювання помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що місять в пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного двоокису кремнію), а тому для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. - немає підстав і відповідно відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає дії відповідача у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи ОСОБА_1 , з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління їм. Кірова», дільниці ДСФ-3 протиправними та такими, що порушують право останнього на соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 р. у справі №160/3118/22 відкрито провадження, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Станом на дату винесення рішення, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що копію ухвали суду від 11.02.2022 р. у справі №160/3118/22 разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено на адресу відповідача, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.

Відтак, оскільки відзив на позовну заяву до суду не надходив, а матеріали справи містять відомості про належне повідомлення відповідача щодо відкриття провадження у справі та необхідність подання відзиву до суду, останнє не перешкоджає розгляду справи.

Суд зазначає, що з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., та норм Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», дана справа вирішується в межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , якою визначено трудовий шлях останнього.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 06.01.2022 р. про призначення пенсії за віком за Списком № 1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з необхідним пакетом документів, а саме: копією трудової книжки ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 ; копією довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідку ПРАТ «ЦГЗК» від 04.01.2022 р. № 11 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; копією витягу з наказу № 302 від 26.03.1999 р. по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті»; копією наказу від 19.01.2004 р. № 003/07-1-13 про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках; копією архівної довідки ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 113 про перейменування Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» за період 1957-2011 рр.; копією архівної довідки ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 112 про період роботи ОСОБА_1 у Рудоуправлінні ім. Кірова на шахті № 2 ім. Артема дільниця Дробильно-сортувальна фабрика на посаді виробничого майстра; копія архівної особової картки № НОМЕР_3 ; копія наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 22-к від 15.09.1993 р.; копія наказу Міністерства промисловості України Концерн «Укррудпром» Рудоуправління імені Кірова від 22.08.1995 р. № 770 про підтвердження права на пільгове пенсіонування по Списку № 1 по результатам атестації робочих місць; копія Витягу з Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій на підприємстві, котрим підтверджено право на пільгове пенсіонування по Списку № 1, наказ про переведення № 955 від 30.06.1998 р., витяг з протоколу № 15012 від 25.05.1994 р.; копію розпорядження про звільнення № 83 від 05.07.2000 р.; копію архівної довідки ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. №№ 150, 151 про заробітну плату ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р.; копію архівної довідки ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. № 152 про кількість відпрацьованих днів ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2022 р. № 45 в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено, що в період роботи з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. на посаді майстра на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3 заявник працював на умовах зазначених в Списку № 1 - на гарячих дільницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання збагачування, згрудкування, подріблювання помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що місять в пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного двоокису кремнію), а тому для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. - немає підстав і відповідно відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 1 Закону №1788 громадяни України, мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Законумають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення`визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, з аналізу наведених норм видно, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.

Як видно з трудової книжки позивача серії Серії НОМЕР_1 останній має наступні періоди трудової діяльності, а саме: з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. - прийнятий майстром на шахту № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниця ДСФ-3 (пільговий стаж за Списком № 1) (наказ № 22-к від 15.09.1993 р.); з 10.07.2000 р. по 30.06.2004 р. - прийнятий майстром дільниці приготування шихти фабрики огрудкування на ПРАТ «Центрально збагачувальний комбінат» (пільговий стаж за Списком № 1) (наказ №94-к/191 від 06.07.2000 р.); з 01.07.2004 р. по 22.03.2009 р. - переведений заступником начальника фабрики з виробництва загальнофабричного персоналу фабричного огрудкування в ПРАТ «ЦГЗК»; з 23.03.2009 р. по 10.01.2016 р. - переведений головним технологом фабрики огрудкування ПРАТ «ЦГЗК»; з 11.01.2016 р. по 07.03.2017 р. - переведений головним інженером фабрики огрудкування ПРАТ «ЦГЗК» (з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2); з 09.03.2017 р. 15.08.2021 р. - переведений заступником начальника фабрики з виробництва та планування загальнофабричного персоналу фабричного огрудкування в ПРАТ «ЦГЗК»; З 16.08.2021 р. по теперішній час переведений начальником управління технологічного управління комбінату ПРАТ «ЦГЗК».

Відповідачем не зараховано період з роботи позивача, а саме: з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3 протиправно, оскільки з трудової книжки позивача видно, що його трудова діяльність у вказані періоди відноситься до професій і посад працівників, які користуються пільговим правом виходу на пенсію.

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться копії документів, які підтверджують пільговий характер праці позивача на зазначених в трудовій книжці посадах, а саме: довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідку ПРАТ «ЦГЗК» від 04.01.2022 р. № 11 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; копією витягу з наказу № 302 від 26.03.1999 р. по комбінату «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці на комбінаті»; наказ від 19.01.2004 р. № 003/07-1-13 про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках; архівна довідка ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 113 про перейменування Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» за період 1957-2011 рр.; архівна довідка ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 112 про період роботи ОСОБА_1 у Рудоуправлінні ім. Кірова на шахті № 2 ім. Артема дільниця Дробильно-сортувальна фабрика на посаді виробничого майстра; копія архівної особової картки № 41202; наказ (розпорядження) про прийняття на роботу № 22-к від 15.09.1993 р.; наказ Міністерства промисловості України Концерн «Укррудпром» Рудоуправління імені Кірова від 22.08.1995 р. № 770 про підтвердження права на пільгове пенсіонування по Списку № 1 по результатам атестації робочих місць; Витяг з Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій на підприємстві, котрим підтверджено право на пільгове пенсіонування по Списку № 1, наказ про переведення № 955 від 30.06.1998 р., витяг з протоколу № 15012 від 25.05.1994 р.; розпорядження про звільнення № 83 від 05.07.2000 р.; архівна довідка ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. №№ 150, 151 про заробітну плату ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р.; архівна довідка ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. № 152 про кількість відпрацьованих днів ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р.

Вимагаючи деякі документи (уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження, повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Відповідно до п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Так, вказаний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства, будь-яких інших підтверджень не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

При цьому, суд зазначає, що атестація робочого місця була проведена на рудоуправлінні імені Кірова 22.08.1995 р. на підставі наказу № 770 від 22.08.1995 року, відповідно до висновку даної атестації вищевказана професія, за якою працював Позивач, відноситься до Списку № 1 згідно постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р.№162.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 в період з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. працював на посаді майстра на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3, яка атестована за Списком №1, про що в трудовій книжці позивача містяться відповідні відомості та наведене підтверджується копіями трудової книжки позивача та архівною довідкою ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 113 про перейменування Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» за період 1957-2011 рр., архівною довідкою ДП «Кривбасшахтозакриття» від 23.04.2021 р. № 112 про період роботи ОСОБА_1 у Рудоуправлінні ім. Кірова на шахті № 2 ім. Артема дільниця Дробильно-сортувальна фабрика на посаді виробничого майстра, архівною особовою карткою № НОМЕР_3 , наказом (розпорядження) про прийняття на роботу № 22-к від 15.09.1993 р., наказом про переведення № 955 від 30.06.1998 р., витяг з протоколу № 15012 від 25.05.1994 р., архівною довідкою ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. №№150, 151 про заробітну плату ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р., архівною довідкою ДП «Кривбасшахтозакриття» від 30.04.2021 р. № 152 про кількість відпрацьованих днів ОСОБА_1 з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р., наказом Міністерства промисловості України Концерн «Укррудпром» Рудоуправління імені Кірова від 22.08.1995р. № 770 про підтвердження права на пільгове пенсіонування по Списку № 1 по результатам атестації робочих місць, Витягом з Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій на підприємстві, котрим підтверджено право на пільгове пенсіонування по Списку № 1. Дані довідки відповідають нормам чинного законодавства України та не спростовані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10. Займана посада позивача у період дії даної постанови відноситься до Розділу 1 Гірничі роботи. Підрозділу 10200000 II. Рудопідготовка, збагачення, окускування, (агломерація, брикетування, обгортування), випал руд і нерудних копалин, 10201006 б) Керівники та фахівці, 1020100б-23187 Майстри, старші майстри, зайняті на гарячих ділянках робіт та на ділянках дроблення, подрібнення, помелу, шихтівки рудних, нерудних копалин, що містять у пилу 2% і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162, займана посада позивача у період дії даної постанови відноситься до Розділу 1 Гірничі роботи, 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень. 10101006 - б) Керівники і спеціалісти підземних дільниць, 10201006 - б) Керівники і спеціалісти, 187 Майстри, старші майстри, механіки, електрики, зайняті на гарячих дільницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання, збагачування, згрудкування, подрібнювання, помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію.

При цьому, відповідно до копії Витягу з Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій на підприємстві, котрим підтверджено право на пільгове пенсіонування по Списку № 1 Рудоуправління імені Кірова (особливо шкідливі та особливо важкі умови праці), посада, яку займав позивач майстер на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниця ДСФ-3 відноситься до Розділу 1 Гірничі роботи, 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, 10101006 - б) Керівники і спеціалісти підземних дільниць, 10201006 - б) Керівники і спеціалісти, 187 Майстри, старші майстри, механіки, електрики, зайняті на гарячих дильницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання, збагачування, згрудкування, подрібнювання, помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію згідно постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №62.

Проте, відповідачем при розрахунку пільгового стажу позивача при розгляді його заяви від 06.01.2022 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058, пенсійним органом не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача період його роботи з 16.08.1993 р. по 04.07.2000 р. на посаді майстра на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3, так як у архівних довідках відсутнє посилання на відсотковий вміст кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, що міститься у пилу, хоча згідно постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 посада, яку займав ОСОБА_1 передбачає працю на умовах зазначених в Списку № 1 - на гарячих дільницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання збагачування, згрудкування, подріблювання помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що місять в пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного двоокису кремнію).

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірності рішення від 12.01.2022 р. № 45, яким протиправно не зараховано період роботи на посаді майстра на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3 з 16.08.1993р. по 04.07.2000р. (6 років 10 місяців 19 днів), який був зайнятий повний робочий день у технологічному процесі на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання збагачування, згрудкування, подріблювання помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що містять в пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного двоокису кремнію) за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, професія майстра на дільниці Дробильно-сортувальної фабрики, вказана також в постанові Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. Же 10 та постанові Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 «Про затвердження списків, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» - Список Же 1 та відноситься до Розділу 1 Гірничі роботи, 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, 10101006 - б) Керівники і спеціалісти підземних дільниць, 10201006 - б) Керівники і спеціалісти, 187 Майстри, старші майстри, механіки, електрики, зайняті на гарячих дільницях робіт, на дільницях (фабрик, цехів) дроблення, випалювання, збагачування, згрудкування, подрібнювання, помелу, шихтування рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію.

Таким чином, професії, за якими позивач працював, віднесені до Списку №1.

Отже, оскільки позивач протягом 10 років 10 місяців 10 днів виконував роботу за професією, яка передбачена Списком № 1 при загальному трудовому стажі 35 років 10 місяців 29 днів, ОСОБА_1 має право на призначення пільгової пенсії з моменту звернення за призначенням пільгової пенсії, тобто з 06 січня 2022 року при наявному пільговому стажі роботи 10 років 10 місяців 10 днів за Списком № 1 відповідно до відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 №1706-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином це обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Разом з цим, слід зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці.

Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer V. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.10.2018 року у справі №235/2357/17.

До того ж, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення, у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Отже, з викладених у позовній заяві обставин видно, що ОСОБА_1 вчинено всі необхідні дії та подано документи, наявні у нього та необхідні для зарахування оскаржуваних періодів роботи останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд, розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, з наявних в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинено всі необхідні дії та подано документи, наявні у нього та необхідні для призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у цьому випадку позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного вище, та, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, якою визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2022 р. №45 «Рішення про відмову у призначенні пенсії».

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд зазначає наступне.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати нормизаконута вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідалозакону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У силу положень частини 5статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 1, 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначенізаконом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, задоволенню не підлягають, оскільки вони є такими, що заявлені передчасно та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, що визначеністаттею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2022 р. №45 «Рішення про відмову у призначенні пенсії» за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи ОСОБА_1 , з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління їм. Кірова», дільниці ДСФ-3 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 06 січня 2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- в іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Статтею 139 КАС України, визначено порядок розподілу судових витрат.

Відповідно до квитанції від 2022-02-07 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудженні всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме, судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2022 р. №45 «Рішення про відмову у призначенні пенсії» за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи ОСОБА_1 , з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління їм. Кірова», дільниці ДСФ-3 протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 16.08.1993 року по 04.07.2000 року майстром на шахті № 2 ім. Артема «Рудоуправління ім. Кірова», дільниці ДСФ-3.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком за Списком №1 від 06 січня 2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова