Справа № 460/6726/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2022 року м. РівнеСправа №460/6726/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач) та просить визнати протиправними дії щодо невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 за справою №460/3516/19 щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеною станом на 1 березня 2018 року, з урахуванням рішення суду у справі №460/1370/19 (щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018, виходячи з розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення); зобов`язати провести перерахунок з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеною станом на 1 березня 2018 року, з урахуванням рішення суду у справі №460/1370/19 (щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018, виходячи з розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення). Згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050, в редакції станом на 11.02.2003, зробити індексацію доплат та виплату визначеної суми.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію з 27.06.2008 в розмірі 90% сум грошового забезпечення згідно з п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ". З 01.01.2018 йому було нараховано пенсію в підвищеному розмірі, проте при перерахунку пенсії її розмір було зменшено з 90% до 70 % сум грошового забезпечення на підставі ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на час перерахунку пенсії. 01.02.2020, на виконання рішення суду у справі №460/1370/19, ГУ ПФУ в Рівненській області здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з розміру грошового забезпечення 90% з 01.01.2018, а 01.07.2020, на виконання рішення суду у справі №460/3516/19, - перерахунок його пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення 70%. 10.12.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, та виходячи з розміру грошового забезпечення 90%. Однак відповідач відмовив у перерахунку та виплаті пенсії. Позивач зазначив, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. Вважає дії відповідача щодо повторного зменшення відсоткового значення розміру основної його пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення протиправними та такими, що порушують гарантоване державою його право на пенсію.

Ухвалою від 11.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що ГУ ПФУ в Рівненській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 №460/3516/19, яким зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Розмір пенсії станом на 01.03.2018, перерахований з дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №103, становив 70% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи те, що в рішенні суду у справі №460/3516/19 не обумовлено проведення перерахунку з врахуванням рішення суду у справі №460/1370/19 (щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 виходячи з розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення), перерахунок пенсії є недоцільним, оскільки тягне за собою зменшення розміру пенсії. Зазначив, що оскільки відсутня нарахована сума, то відсутні підстави для нарахування компенсації втрати частини доходу. У разі нарахування такої суми на виконання судового рішення, то така сума буде носити разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Тож відсутні підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів. Звернув увагу на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , 1958 року народження, проходив військову службу в Збройних Силах України, де отримував грошове забезпечення до звільнення з військової служби. З 27.06.2008 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 90% сум грошового забезпечення (а.с. 5-6, 32, 42).

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку з прийняттям Постанови №103 в квітні 2018 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення 70% з 01.01.2018 (а.с.43).

Після такого перерахунку пенсії підвищення до пенсії позивачу виплачувалося відповідно до Постанови №103 в розмірах 50% з 01.01.2018, 75% з 01.01.2019 та 100% з 01.01.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У зв`язку з цим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №460/1370/19, яке набрало законної сили 11.01.2020, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених Постановою №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум (а.с.20-26).

В свою чергу рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №460/3516/19, яке набрало законної сили 26.03.2020, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (а.с.10-18).

01.02.2020 на виконання рішення суду у справі №460/1370/19 ГУ ПФУ в Рівненській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру грошового забезпечення 90% з 01.01.2018, при цьому розміри підвищення до пенсії позивача залишилися незмінними 50% з 01.01.2018, 75% з 01.01.2019 та 100% з 01.01.2020 (а.с.43 зворот).

01.07.2020 на виконання рішення суду у справі №460/3516/19 ГУ ПФУ в Рівненській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру грошового забезпечення 70% (а.с.41).

10.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% сум підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", в редакції станом на 11.02.2003, зробити індексацію доплат та виплату визначеної суми (а.с.9).

ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 12.01.2021 №114-9726/О-03/8-1700/21 ОСОБА_1 повідомило, що сума пенсії, нарахована на виконання рішення суду у справі №460/1370/19 за період з 01.01.2018 по 10.01.2020 (дата набрання рішенням законної сили) - 25282,26 грн. Вказана заборгованість буде виплачена після виділення додаткових коштів, що фінансуються з державного бюджету на виконання судових рішень. Щодо перерахування пенсії на виконання рішення суду у справі №460/3516/19, то розмір пенсії станом на 01.03.2018, перерахований з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, становив 70% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи те, що в рішенні суду у справі №460/1370/19 не обумовлено проведення перерахунку з врахуванням рішення суду у справі №460/1370/19 (щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 виходячи з розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення), перерахунок пенсії є недоцільним, оскільки тягне за собою зменшення розміру пенсії. Оскільки нарахування сум пенсії за рішенням суду проведено без порушення термінів та умов, визначених законодавством, то підстав для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням термінів їх виплати немає (а.с.7-8).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (п. "а" ч.1); тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) (п. "б" ч.1).

При цьому частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії) визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку (ч.1). Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2). Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону (ч.3).

Таким чином, в силу вимог ч. 2 ст. 63 Закону №2262-XII, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до п. 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст. 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене ст. 13 Закону №2262-XII, вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена у червні 2008 року, її розмір складав 90% від грошового забезпечення.

На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами ст. 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103, тому застосування ст. 13 цього Закону, що регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (№Пз/9901/58/18; апеляційне провадження №11-198заі19), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №460/1370/19, яке набрало законної сили 11.01.2020 (а.с.20-26), визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та відновлено порушене право позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок його пенсії відповідно до ст. 63 Закону №2262-XII, у порядку і розмірах визначених Постановою №103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини шодо наявності у позивача права на отримання пенсії в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення встановлені рішенням суду у адміністративній справі №460/1370/19 та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України не потребують доказування при розгляді цієї адміністративної справи.

Крім того, в означеному судовому рішенні зазначена дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії у розмірі 90% - з 01.01.2018, при цьому не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата, до якої діє право позивача у визначеному розмірі, а тому висновки суду щодо відсоткового значення пенсії позивача є обов`язковими для відповідача не лише в межах судової справи №460/1370/19, але й під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача у майбутньому.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не наділений правом повторно зменшувати відсотковий розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі протиправні дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи судове рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, суд вважає, що відповідач наділений обов`язком при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсотковий розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, право на який захищене та відновлене судовим рішення у справі №460/1370/19.

У зв`язку з цим суд критично оцінює посилання відповідача на те, що в рішенні суду у справі №460/3516/19 не обумовлено проведення перерахунку з врахуванням рішення суду у справі №460/1370/19 (щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 виходячи з розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення).

Крім того, відповідач як підставу правомірності дій щодо зменшення 01.07.2020 відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення при виконанні судового рішення у справі №460/3516/19, зазначив, що розмір пенсії позивача станом на 01.03.2018, перерахований з дотриманням вимог Постанови №103, становив 70% відповідних сум грошового забезпечення.

З приводу цього суд зазазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними, зокрема, пункти 1, 2 Постанови №103.

В свою чергу, пункт 3 Постанови №103 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088.

Інші пункти Постанови №103 не містять положень щодо здійснення перерахунку пенсії військовослужбовцям.

Крім того, пунктом 4 Постанови №103 визначено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо перерахунку 01.07.2020 пенсії ОСОБА_1 на підставі положень Постанови №103, які були нечинними на момент такого перерахунку, призвели до зменшення розміру його пенсії, а також фактично знівелювали саму суть судових рішень у справах №460/3516/19 і №460/1370/19.

Не заслуговують на увагу як необґрунтовані та безпідставні твердження відповідача про те, що перерахунок пенсії позивача, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення, є недоцільним, оскільки тягне за собою зменшення розміру пенсії. Адже є очевидним, що розмір пенсії особи виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення буде більшим, ніж з розрахунку 70% таких сум.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що відповідно до положень частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п.3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4).

Водночас, пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії 01.07.2020 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №460/3516/19.

Відтак, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже позов в цій частині вимог слід задовольнити.

При цьому, суд не приймає до уваги доводів відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України, та зазначає, що у зв`язку з перерахунком пенсії позивачу шляхом зменшенням її розміру із 90% до 70% грошового забезпечення, який повторно проведено органом Пенсійного фонду всупереч рішенню суду у справі №460/1370/19, відбулося порушення гарантованого державою права позивача на пенсію, яке є абсолютним та не може бути обмежене будь-яким строком в силу вимог частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Щодо позовних вимог в частині щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За змістом статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту наведених норм слідує, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата нарахованого грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин та не надано доказів порушення відповідачем строків виплати нарахованої пенсії на один і більше календарних місяців, що є підставою компенсації громадянам втрати частини доходів відповідно до положень Закону №2050-ІІІ.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність своїх рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами спростування обставин, які стали підставою для вчинення органом Пенсійного фонду таких дій, а також підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім того, в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди застосовується в разі встановленого судом факту їх порушення.

Обставини дійсного (фактичного) порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тобто, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Оскільки, під час судового розгляду факт порушення права позивача з боку суб`єкта владних повноважень щодо порушення строків виплати пенсії на один і більше календарних місяців не знайшов свого підтвердження, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то підстави для застосування положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії 01.07.2020 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №460/3516/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м. Рівне, 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 21 березня 2022 року.

Суддя Н.О. Дорошенко