Справа № 340/8221/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/8221/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Терновенка Р.М., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Благовіщенської міської ради Кіровоградської області () щодо неприйняття відповідного владного управлінського рішення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кадастровий номер :02:000:2274 із категорії земель сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,6815 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ: 01.01), по угіддях - рілля (код згідно КВЗУ - 001.01), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Лозуватська сільська рада, за межами населеного пункту;

- зобов`язати Благовіщенську міську раду Кіровоградської області () затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,6815 га кадастровий номер :02:000:2274 із категорії земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ: 01.01), по угіддях - рілля (код згідно КВЗУ - 001.01), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Благовіщенський район, Лозуватська сільська рада, за межами населеного пункту.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на підставі рішення Ульяновського районного суду в цивільній справі №402/28/19 має право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 га, що належали на праві колективної власності КСП ім.Фрунзе. Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.03.2020 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на підставі якого розроблений проект землеустрою виділення земельної ділянки, яка розташована за адресою Кіровоградська область, Благовіщенський район Лозуватська сільська рада, за межами належного пункту. 25.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою до Благовіщенської міської ради, яку було розглянуто на засіданні Благовіщенської міської ради та за результатами голосування рішення не було прийнято. 28.09.2021 року позивач повторно звернувся із клопотанням про затвердження проекту землеустрою відведення земельної ділянки, яка 12.10.2021 року на сесії Благовіщенської міської ради знов не набрала голосів для прийняття рішення. Згідно відповіді Благовіщенської міської ради від 18.10.2021 року підставою не прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою стало те, що депутат міської ради ОСОБА_2 , який є власником ТСОВ ''Зоря'' та фактично використовує бажану земельну ділянку без правовстановлюючих документів зазначив на сесії, що бажану земельну ділянку треба залишити для розширення кладовища. Оскільки жодного рішення за заявою позивача про затвердження проекту землеустрою не було прийнято, вважає, що Благовіщенська міська рада допустила правомірну бездіяльність.

Ухвалою судді від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено процесуальні строки на подання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Примірник позову та ухвали про відкриття провадження у справі Благовіщенською міською радою Кіровоградської області (надалі відповідач) отримано 23.11.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45).

Благовіщенська міська рада Кіровоградської області відзив на позов на надала.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши позовну заяву та надані до неї докази, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2019 року у справі №402/28/19 визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектарів, що належала на праві колективної власності колективному сільськогосподарському підприємству ім.Фрунзе та виділено йому земельну ділянку зі земель запасу (резервного фонду) Лозуватської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (а.с.15-17).

На підставі вказаного рішення суду ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видано наказ від 24.03.2020 року №11-4697/14-20/СГ ''Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою'', яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовний розмір 3,42 га (а.с.19).

За заявою ОСОБА_1 ПП ''Геопроект'' розроблено проект землеустрою земельної ділянки 3,6815 га та присвоєно вказаній земельній ділянці кадастровий номер :02:000:2274 (а.с.22-23).

Позивач звернувся до Благовіщенської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою, проте листом від 08.09.2021 року №03-22/390/1 його було повідомлено про те, що за результатом вивчення і розгляду його заяви Благовіщенською міської радою на сесії 03.09.2021 року рішення прийнято не було, та запропоновано повторно звернутись із заявкою про затвердження проекту землеустрою (а.с.25).

Позивач повторно звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою до Благовіщенської міської ради, проте на свою заяву отримав знов лист від 22.10.2021 року №03-22/46011 про те, що рішення за його заявою не прийнято із пропозицією повторного звернення із заявою про затвердження проекту землеустрою (а.с.26).

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Позивач, вказує на протиправність бездіяльності відповідача та просить суд зобов`язати відповідача затвердити його проект землеустрою.

Згідно пункту 14 частини 4 статті 42 Земельного Кодексу України (надалі ЗК України) сільський, селищний, міський голов: представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами 1, 4 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Отже, відповідач згідно вищевказаними нормами закону, зобов`язаний вирішувати питання щодо затвердження проекту землеустрою на пленарному засіданні, за результатом розгляду такого питання має бути прийняте рішення.

Отримавши заяву позивача відповідач був зобов`язаний вирішити окреслене в ній питання саме на пленарному засіданні, а не одноособово селищним головою.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Розгляд заяви позивача про затвердження проекту землеустрою повинен відбуватись в порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", тобто на пленарному засіданні Благовіщенської міської ради із прийняттям відповідного рішення протягом двотижневого строку, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

Так, за заявою позивача про затвердження проекту землеустрою відповідачем у 14-денний строк та у спосіб, що встановлені Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення прийнято не було. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень в супереч вимогам Земельного кодексу України не прийняв жодного рішення за заявою позивача.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Отже у даному спорі відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою позивача, яка безпосередньо порушує права позивача щодо реалізації ним права на землю.

Вирішуючи похідну позовну вимогу про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження щодо затвердження проекту землеустрою чи надання вмотивованої відмови у його затверджені, регламентовано положеннями Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу затвердити проект землеустрою або відмовити. Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для затвердження проекту землеустрою.

Жодного рішення за заявою позивача не було прийнято, відтак суд не вбачає за можливим здійснювати за відповідача перевірку відповідності проекту землеустрою усім вимогам законодавства, якого взагалі не було долучено до матеріалів справи.

Станом на день розгляду справи суду не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що відповідач буде ухилятись від зобов`язання розглянути заяву позивача, а тому в задоволенні похідної вимоги слід відмовити.

Натомість, суд вважає, що належним способом захисту, відновлення прав позивача за даних фактичних обставин, необхідно зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою протягом двох тижнів, з дня набрання законної сили цим рішенням.

Представник позивача у позовній заяві просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення на користь ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою.

Проте, таке формулювання позовної вимоги не відповідає змісту наявності порушеного права, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень наділений правом приймати рішення на свій розсуд та на підставі вимог закону.

Водночас, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльність Благовіщенської міської ради, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути цю заяву та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, відповідно до вимог земельного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду у цій частині - не пізніше 14 днів з дня набрання ним законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при з частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 908 грн. (а.с.37), а відтак, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, на користь позивача слід стягнути з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області 605,33 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на послуги адвоката надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 08.10.2021 року, укладеного між Адвокатом Терновенко Романом Миколайовичем та ОСОБА_1 (а.с.32);

- акт приймання передачі виконаних робіт від 26.10.2021 року з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.33);

- копія квитанції до прибуткового касового ордера №42 від 26 жовтня 2021 року на суму 5233,80 грн. (а.с.35).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

В акті приймання-передачі наданих послуг №1 вказано, що ставка адвокатського гонорару за годину роботи становить 40% прожиткового мінімуму = 951 грн. 60 коп. та вказані наступні види робіт:

- попереднє вивчення матеріалів та опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та вивчення останніх рішень судової практики правові позиції викладені в постановах ВС/КАС, справа №825/2228/18 провадження №К/9901/2933/19 від 02 липня 2020 року та постава ВС/КАС, №360/536/17-а, 14 травня 2020 року з аналогічних спорів 1 год. 00 хв. 951 грн.60 коп.;

- складання позовної заяви 3 год. х 951 грн. 60 коп. = 2854 грн. 80 коп.;

- роздрукування позову для сторін та суду та виготовлення копій додатків до позову, направлення позову поштою до суду 1 год. 30 хв. х 951 грн. 60 коп. = 1427 грн. 40 коп.;

- оплата витрат на правову допомогу складає 5 год. 30 хв. х 951 грн. 60 коп. = 5233 грн. 80 коп.

- загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 14525 грн.

Аналізуючи вказаний перелік видів наданих послуг суд дійшов висновку, що такі види робіт, як попереднє вивчення матеріалів та опрацювання законодавчої бази… та роздрукування позову для сторін... охоплюються такою послугою як складання позовної заяви. Отже, як на думку суду, у межах даного спору представником позивача підтвердженим є його робота протягом 1 год. 30 хв., що відповідає сумі 1427 грн. 40 коп.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в розмірі 951,87 грн. (1427,80/3 х 2).

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Благовіщенської міської ради Кіровоградської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки у власність.

Зобов`язати Благовіщенську міську раду Кіровоградської області розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти відповідне рішення протягом чотирнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,33 гривень та судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 951,87 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Благовіщенської міської ради Кіровоградської області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук