Справа № 380/21318/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 1, ГУПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі відповідач 2, ГУПФУ у Дніпропетровській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.10.2021 за №17, яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () призначити та нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дати звернення із заявою 01 жовтня 2021 року, тим самим зарахувавши стаж за періоди роботи із 19 березня 1998 року до 07 жовтня 2014 року на посаді електрозварника Локомотивного депо «Львів-Захід» Державного територіального галузевого об`єднання «Львівська залізниця» та з 08 жовтня 2014 року по 28 грудня 2015 року на посаді електрогазозварника виробничого структурного підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою ОСОБА_1 із рішенням пенсійного органу. Вважає, що записи у трудовій книжці та довідки, які долучені до позовної заяви, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком №2, що надає право на включення цих періодів до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 29.11.2021 суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

ГУПФУ у Львівській області проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві. Зазначено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 36 років 02 місяці 10 днів, однак пільговий стаж не підтверджений документами і є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для зарахування до страхового стажу спірних періодів, необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи.

ГУПФУ у Дніпропетровській області відзиву на позов не надало. Належним чином повідомлене про розгляд справи.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд з`ясував підстави позову, відзиву, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 11 серпня 1983 року ОСОБА_1 я навчався у Перечинському міському професійно-технічному училищі №13 Закарпатської області з 01 вересня 1981 року по 18 липня 1983 року по професії електромонтажник.

11.09.1983 прийнятий на роботу в електроремонтну дільницю електромонтажником IV- розряду.

29.10.2984 звільнений з роботи по ст. 36 п.3 КЗпП України у зв`язку з призовом в ряди Радянської Армії.

З 14.11.1984 по 28.11.1986 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР.

З 15.02.1987 по 15.08.1987 навчався у Стрийському СПТУ-35 міста Стрия Львівської області за професією вишкомонтажникелектрозварювальник.

З 21.08.1987 прийнятий вишкомонтажником зварника III-розряду у вишкомонтажний цех Уренгойського вишкомонтажного управління (15.01.1988 Уренгойська вишкомонтажна контора перейменована в Уренгойське вишкомонтажне управління).

01.01.1988 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці встановлений III-розряд вишкомонтажника зварника.

01.06.1988 звільнений в порядку переведення в Уренгойську нафтогазорозвідувальну експедицію по випробуванню свердловини п. 5 ст. 29 КЗпП.

13.06.1988 прийнятий в порядку переведення із вишкомонтажної контори в енергодільницю електромонтером ІІІ-розряду Об`єднання «Уренгойнафтогазгеологія» Уренгойської нафтогазорозвідувальної експедиції по випробуванню свердловин.

31.10.1988 присвоєно кваліфікацію електромонтера IV-розряду.

19.03.1990 звільнений в порядку переведення у будівельно-монтажне управління №3 згідно п. 5 ст. 29 КЗпП.

06.04.1990 прийнятий в порядку переведення монтажником по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій ІІІ-розряду по вахтовому методі роботи будівельно-монтажного управління №3 «Пурнафтогаз» ГоловТюменьнафтогаз.

26.09.1990 переведений монтажником по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій IV - розряду по вахтовому методу роботи.

10.09.1992 звільнений за власним бажанням.

З 25.09.1992 по 14.06.1993 працював на посаді водія III-класу по вахтовому методі роботи.

З 08.07.1993 прийнятий на посаду слюсаря по огляду та ремонту локомотитів на пункті технічного обслуговування III-розряду Локомотивного депо «Львів-Захід».

08.05.1997 встановлений IV-розряд слюсаря з огляду і ремонту локомотивів на пункті технічного обслуговування.

З 19.03.1998 переведений на посаду електрозварника IV-розряду, де 20.08.2004 встановлено V-розряд електрозварника.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 31.01.2006 №80 Локомотивне депо «Львів-Захід» Львівської залізниці перейменовано на відокремлений підрозділ Локомотивне депо «Львів-Захід» Державного територіального-галузевого об`єднання» «Львівська залізниця».

З 01.04.2014 по 05.06.2014 навчався у Вищому професійному училищі №20 м. Львова за професією електрогазозварник.

08.10.2014 переведений електрогазозварником VI-розряду.

01.12.2015 відокремлений підрозділ Локомотивне депо «Львів-Захід» Державного територіального-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» реорганізовано шляхом перетворення у виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо «Львів Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

31.10.2018 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» перейменовано у акціонерне товариство «Українська залізниця».

31.08.2021 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на пільгових умовах ст. 38 КЗпП України /арк. спр. 12-49/.

01.10.2021 позивач звернувся до Старосамбірського відділу обслуговування громадян №20 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУПФУ у Дніпропетровській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням від 07.10.2021 №17 відділу призначення пенсій №25 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

В рішенні зазначено, що за доданими документами не враховано пільговий стаж за Списком №2 згідно з довідкою №647 від 28.09.2021, так як довідка не відповідає вимогам видачі пільгової довідки, для зарахування періоду роботи за Списком №2. Вказано, що слід уточнити посаду за період з 19.03.1998 по 07.10.2014, оскільки за даними трудової книжки заявник працював електрозварником, що не передбачено атестацією підприємства.

До страхового стажу не можливо зарахувати періоди роботи з 08.10.2014 по 28.12.2015, оскільки слід уточнити назву структурного підрозділу /арк.спр. 10,11/.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, а подані документи достатніми для зарахування пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірним у даній справі є період роботи позивача за Списком №2 з 19.03.1998 по 07.10.2014 за який необхідно уточнити посаду, оскільки посада електрозварника не передбачена атестацією підприємства та період роботи з 08.10.2014 по 28.12.2015 за який необхідно уточнити назву структурного підрозділу.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» №1058-VI пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-VI, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VI, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Аналіз викладених норм законодавства вказує, що для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються);

- виконувана робота відповідає Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу першого пункту 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У трудовій книжці позивача, копія якої долучена до матеріалів справи, містяться наступні записи:

- 19.03.1998 Переведений електрозварником 4-го розряду (Локомотивне депо «Львів-Захід»);

- 08.10.2014 Переведений електрогазозварником 6-го розряду (Локомотивне депо «Львів-Захід»).

Вказаний період не зарахований до пільгового стажу оскільки позивач працював електрозварником, що не передбачено атестацією підприємства.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У спірний період роботи позивача були чинні такі Списки№2:

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994. Списком передбачені посади електрозварювальника;

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 (втратив чинність 03.08.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016). Списком передбачені посади електрозварювальника.

Таким чином, суд з`ясував, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, як такій, що зазначена у Списках №2, чинних у відповідні періоди часу.

Стосовно зазначених у спірному рішенні обставин щодо того, що посада електрозварника не передбачена атестацією підприємств, суд зазначає таке.

Приймаючи постанову у справі №520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Щодо періоду роботи позивача з 08.10.2014 по 28.12.2015 суд враховує наступне.

У спірному рішенні вказано, що для врахування вказаного періоду слід уточнити назву структурного підрозділу.

З матеріалів справи суд з`ясував, що після 08.10.2014 наказом від 01.12.2015 №1-вон/од Відокремлений підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» Державного територіально-галузевого об`єднання Львівська залізниця» реорганізовано шляхом перетворення у Виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» перейменовано в Акціонерне товариство «Українська залізниця» /арк. спр. 16/.

Із зазначеного висновується, що позивач до 31.08.2021 включно працював у підрозділі «Локомотивне депо Львів-Захід», який не зважаючи на проведення реорганізації структури з відокремленого у виробничий та зміни типу товариства, залишався структурним підрозділом Укрзалізниці, тому твердження органу пенсійного фонду про необхідність додаткового уточнення назви є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню. З метою захисту прав позивача, підлягає задоволенню похідна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу період роботи із 19 березня 1998 року до 07 жовтня 2014 року на посаді електрозварника Локомотивного депо «Львів-Захід» Державного територіального галузевого об`єднання «Львівська залізниця» та з 08 жовтня 2014 року по 28 грудня 2015 року на посаді електрогазозварника виробничого структурного підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача з 01 жовтня 2021 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Судом з`ясовано, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідно до абз. 1 п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідним є дотримання таких обов`язкових умов, які мають існувати одночасно: досягнення віку 55 років; наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків; наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатами атестації робочих місць не менше 12 років 6 місяців.

У спірному рішенні відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу та з цієї підстави відмовив у призначенні позивачу пільгової пенсії.

Отже, з вказаного рішення слідує, що відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі №810/637/18.

У межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 19 березня 1998 року до 07 жовтня 2014 року на посаді електрозварника Локомотивного депо «Львів-Захід» Державного територіального галузевого об`єднання «Львівська залізниця» та з 08 жовтня 2014 року по 28 грудня 2015 року на посаді електрогазозварника виробничого структурного підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву від 01 жовтня 2021 року про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає сума у розмірі 1362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () про відмову у призначенні пенсії від 07.10.2021 №17.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стаж за періоди роботи із 19 березня 1998 року до 07 жовтня 2014 року на посаді електрозварника Локомотивного депо «Львів-Захід» Державного територіального галузевого об`єднання «Львівська залізниця» та з 08 жовтня 2014 року по 28 грудня 2015 року на посаді електрогазозварника виробничого структурного підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід» Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01 жовтня 2021 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

5. У задоволенні інших вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.