Справа № 160/27117/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
29.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо проведення з 01.12.2019 р. перерахунку ОСОБА_1 , пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% від сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% від сум грошового забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позову.
14.01.2022 позивачем усунено недоліки позову.
Цією ж ухвалою суду було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 направлена сторонам, відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді та отримана ним 08.02.2022, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи.
Однак, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Обґрунтувань неможливості подання відзиву у строк, встановлений судом, клопотань про продовження строку на подання відзиву надано не було.
При цьому, за приписами ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсію призначено у розмірі 80% сум грошового забезпечення.
У 2018 році відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016, при проведенні перерахунку пенсії основний розмір пенсії зменшено розміру до 70% сум грошового забезпечення.
28.03.2019 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо проведення з 01.01.2016р. перерахунку позивачеві пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2016р. перерахунок та виплату позивачеві пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 у справі №160/2835/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016р. у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 у справі №160/2835/19 набрало законної сили 09.07.2019.

В подальшому, Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» було оформлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення № 33/24/С-110 від 06.05.2021 на ім`я ОСОБА_1 .

08.07.2021 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із позовними вимогами: визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною через грубе порушення ст.ст. 3, 8,17,19, 21,22,58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів та зобов`язань, до яких приєдналася Україна, а також статей 43, 51, частин 1,3 ст.63 Закону України №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України № 45 і № 988 щодо відмови ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії згідно з довідкою державної установи «ТМО МВС України» в області № 33/24/С-110 від 06 травня 2021 року станом на 19 листопада 2019 року; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 новий перерахунок та виплату довічної пенсії з 01 грудня 2019 року відповідно до частин 3, 18 ст. ст. 43, частини 3 ст.51 та частин 1,3 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України № 45 та № 988 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно з довідкою державної установи «ТМО МВС України» в області № 33/24/С-110 від 06 травня 2021 року у розмірі 80% від грошового забезпечення відповідно рішенню Дніпропетровського окружного суду по справі від 07.06.2019 р. №160/2835/19 (набрало законної сили 09.06.2019 р.).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №160/11140/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року згідно з довідки № 33/24/С-110 від 06.05.2021 року, виготовленою державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області». Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 06.05.2021 року №33/24/С-110, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.12.2019 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №160/11140/21 набрало законної сили 27.09.2021.

Відповідачем проведено перерахунок пенсії відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №160/11140/21, однак із зменшенням відсоткового розміру пенсії до 70%.

26.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 06.05.2021 року №33/24/С-110 у розмірі 80% сум грошового забезпечення з 01.12.2019.

Листом від 21.12.2021 №45483-36649/Б-01/8-0400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивачу, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 по справі № 160/11140/21 зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 06.05.2021 року № 33/24/С-110, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.12.2019 року. На виконання рішення суду з 01.12.2019 було проведено перерахунок пенсії в розмірі 70% від грошового забезпечення 17022,50 грн., яке зазначено у довідці від 06.05.2021 за № 33/24/С-110 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області». Одночасно повідомлено, що рішенням суду від 25.08.2021 у справ №160/11140/21 не зобов`язано органи Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпеченні, тому проведено перерахунок пенсії за умовами статті 13 Закону № 2262, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач не погодився із проведеним відповідачем перерахунком його пенсії та звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У преамбулі Закону № 2262-ХІІ зазначено, що Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частина 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ зазнавала змін в частині розміру пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, а саме:

- первісна редакція: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів;

- редакція згідно із Законом України від 04.02.1994 № 3946-XII: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорій 2 та 3 - 80 процентів;

- редакція згідно із Законом України від 25.03.1996 № 103/96-ВР: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів;

- редакція згідно із Законом України від 04.07.2002 №51-IV: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів;

- редакція згідно з Законом України від 04.04.2006 № 3591-IV: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів;

- редакція згідно з Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів;

- редакція згідно з Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).

Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (пункт 1 Порядку № 45).

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону (пункт 4 Порядку № 45).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд вважає відсутніми підстави для закриття провадження у цій справі, оскільки у справі №160/11140/21 позовні вимоги щодо відсоткового значення розміру пенсії не вирішувались судом по суті з огляду на їх передчасність.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 у справі №160/2835/19, яке набрало законної сили 09.07.2019, встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років з 20.12.2002р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення.

Згідно із листом відповідача від 21.12.2021 №45483-36649/Б-01/8-0400/2 перерахунок пенсії позивачу 01.12.2019 на підставі довідки №33/24/С-110 від 06.05.2021 здійснений, виходячи з 70 % від сум грошового забезпечення.

Суд вважає, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019.

Доводи відповідача, зазначені у листі від 21.12.2021 №45483-36649/Б-01/8-0400/21 про те, що рішенням суду від 25.08.2021 у справі № 160/11140/21 не зобов`язано органи Пенсійного фонду України перерахувати пенсію позивачу виходячи з розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, тому проведено перерахунок пенсії за умовами статті 13 Закону № 2262, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення незалежно від дати звільнення особи зі служби, суд вважає неприйнятними, оскільки не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права позивача, що виникло за фактом набуття права на пенсію за вислугу років виходячи з 80% розміру грошового забезпечення, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права.

Згідно вказаного правила «закон зворотної сили не має», дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права.

За таких обставин, позивач зберігає право на обчислення пенсії за вислугу років із максимального розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення; права позивача, що виникли з моменту призначення пенсії у розмірі 80% мають ним реалізовуватись та не можуть бути обмежені або виключені.

Верховний Суд України в постановах від 28.10.2014 та від 31.03.2015 наголошував, що нові правові норми можуть поширювати свою дію виключно на ті події, факти, які виникли після набрання чинності зазначеними нормативно-правовими актами, а отже, стосуються тих осіб, у яких право на призначення пенсії з`явилося після набрання відповідними актами чинності.

Суд зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

При перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.07.2015 у справі № 732/48/15, від 31.01.2018 у справі № 523/4930/15, від 27.02.2018 у справі № 642/3284/17, від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17, від 19.06.2018 у справі № 583/2264/17, від 02.04.2019 у справі № 727/6493/17.

Також, у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 Верховний Суд зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 р. у розмірі 70% від сум грошового забезпечення є протиправними.

За змістом ч.1, ч.2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на визнання судом протиправними дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 р. у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, з метою відновлення порушеного права слід зобов`язати відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії позивача, виходячи з 80% від сум грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., а тому, зважаючи на задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 908,00грн.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) щодо проведення 01.12.2019 р. перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 70% від сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 80% від сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 21.03.2022 року.

Суддя М.М. Бухтіярова