Справа № 380/15419/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Карп`як О.О.. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, далі - відповідач), у якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021 із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн.

- судові витрати покласти на відповідача.

Позиція позивача:

Позивач вказує, що зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа з 1999 року, перебуває на обліку у Золочівській міжрайонній державній податковій інспекції на загальній системі оподаткування. З 2008 року фактично не здійснює підприємницьку діяльність, доходу від такої діяльності не отримує. З 18.12.2012 його прийнято на роботу до Дирекції з експлуатації комплексу споруд центральних державних архівних установ України, м. Київ на умовах трудового договору.

04.02.2019 Головним управління ДФС у Львівській області було виставлено вимогу №Ф-2167-58У про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску в сумі 18276,72 грн., яка оскаржена ним в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 по справі №1.380.2019.003164, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 від 06.02.2019 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18276,72 грн. Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області.

05.11.2019 органом податкової служби виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 в сумі 26539,26 грн., яку ним оскаржено до суду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 по справі №380/908/20, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 від 05.11.2019 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн. Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області.

06.09.2021 за місцем його роботи для виконання і відома із супровідним листом від 01.09.2021 надійшла постанова Золочівського ВДВС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП 66617037 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021. Вимогу про сплату боргу №Ф-2167-58У від 11.02.2021 на суму 37788,74 грн. він не отримував. Вважає, що вказана вимога винесена з грубим порушенням законодавства, незважаючи на вищенаведені судові рішення, адже відповідачем її сформовано за наростаючим підсумком за весь період 2017-2020 роки. Протягом спірного періоду Дирекція з експлуатації комплексу споруд центральних державних архівних установ України сплачувала за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, що підтверджується довідкою форми ОК-5. Враховуючи сплату єдиного внеску у спірний період роботодавцем за позивача, відсутність доказів отримання доходів від провадження у спірний період підприємницької діяльності окремо від доходів, отриманих за основним місцем роботи, суди прийшли до висновку про відсутність у нього обов"зяку із сплати єдиного внеску. Тому вважає, що відповідачем безпідставно виставлено спірну вимогу. Просить позов задоволити.

Заперечення відповідача:

13.10.2021 на адресу суду надійшов відзив. Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 26.07.2019 року, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем з 27.08.1999, основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту. Інформація про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця відсутня. Відповідно до реєстраційних та облікових даних платників податків інформаційної системи органу доходів і зборів, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27.08.1999 року по сьогоднішній день перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Львівській області. На дату формування вимоги №Ф-2167-58У від 11.02.2021 року платник знаходився на загальній системі оподаткування та не перебував в стані припинення чи ліквідації. Зазначає, що згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 11.02.2021 року, заборгованість по єдиному внеску становила 37788,74 гривень. Вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2021 №Ф-2167-58У на суму 37788,74 грн. сформована відповідно до вимог Закону № 2464-V1. У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою від 15.09.2021 заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги ГУ ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021, - до набрання судовим рішенням в справі N 380/15419/21 законної сили.

Ухвалою від 15.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Ухвалою судді від 28.03.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В02 № 082637 27.08.1999 року внесено запис про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

Відповідно до даних зворотного боку облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сума недоїмки по сплаті єдиного внеску станом на 19.01.2021 року становить 37788,74 грн.

11.02.2021 Головним управління ДПС у Львівській області відповідно до статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів винесено вимогу № Ф-2167-58У про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37788,74 грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач оскаржив її до суду.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття відповідачем спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2021 року за № Ф-2167-58У, оскільки позивач стверджує про відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до статті 3 Закону №2464-VI збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Разом з тим відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності, при цьому, неотримання доходу від такої діяльності не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску, оскільки абзац другий пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI імперативно передбачає обов`язок фізичної особи-підприємця, у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом, а для платника, який обрав спрощену систему оподаткування нарахувати єдиний внесок на суми, що визначаються таким платником самостійно для себе.

При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні вказаної адміністративної справи суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 440/2149/19.

Так, у вказаній постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Позивач зазначає, що є учасником системи загальнообов`язкового державного соціального страхування як найманий працівник.

Відповідно до довідки Дирекції з експлуатації комплексу споруд центральних державних архівних установ України від 08.09.2021 р. №8 ОСОБА_1 працює в Дирекції з експлуатації комплексу споруд центральних державних архівних установ України з 18 грудня 2012 року, на посаді завідувача відділу з експлуатації з 06.06.2017 (наказ про переведення від 06.06.2017 №77-к) по теперішній час.

Згідно з матеріалів справи протягом спірного періоду (2018-2021 роки) Дирекція з експлуатації комплексу споруд центральних державних архівних установ України сплачувала за позивача єдиний внесок, що підтверджується довідкою форми ОК-7 Індивідуальні відомості про застраховану особу.

06.02.2019 Головним управління ДФС у Львівській області було виставлено вимогу №Ф-2167-58У про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску в сумі 18276,72 грн., яка оскаржена позивачем в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 по справі №1.380.2019.003164, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 від 06.02.2019 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18276,72 грн. Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області.

05.11.2019 органом податкової служби виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 в сумі 26539,26 грн., яку позивачем оскаржено до суду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 по справі №380/908/20, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58 від 05.11.2019 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн. Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи сплату єдиного внеску за спірний період за позивача роботодавцем, суд дійшов висновку, про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску, з огляду на що відповідачем безпідставно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021 року про сплату боргу у розмірі 37788,74 грн.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) такою, що не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а також порушує право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. згідно квитанції №1 від 11.09.2021 року, такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів,79003) про визнання протиправною вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2167-58У від 11.02.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 908 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна