Справа № 380/3498/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3498/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Щирецької селищної ради до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася Щирецька селищна рада з позовною заявою до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Поперекою А.А. від 11.01.2022 року ВП №68071928 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури Щирецької селищної ради, яке відбулось 27 липня 2021 року, повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. Комісією підготовлений відповідний проект рішення сесії Щирецької селищної ради. 29 липня 2021 року на черговій сесії XI сесії VIII демократичного скликання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області на виконання вищезазначеного рішення Львівського окружного адміністративного суду було повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. Секретарем постійної комісії з питань земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури Щирецької селищної ради Савкою.І. було представлено на розгляд сесії селищної ради, яка відбулась 29 липня 2021 року проект рішення «Про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, однак рішення не прийнято, оскільки не отримано необхідної більшості голосів від загального складу ради. Загальна кількість присутніх депутатів на сесії становила 17деп., проголосували « 3а»-3, «Проти»- 3, Ут-11. Листом від 13 серпня 2021 року за № 1020 Щирецька селищна рада проінформувала гр. ОСОБА_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року справа № 380/3539/21. Вважає, що Рішення Львівського окружного адміністративного суду справа № 380/3539/21 від 16 липня 2021 року Щирецькою селищною радою виконано в повному обсязі, а саме повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 . Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 ВП№ 68071928 передбачено стягнення з боржника (Щирецької селищної ради) виконавчий збір у розмірі 26000 гривні. З вказаним пунктом позивач не погоджується, оскільки частиною 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено про те, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 11 січня 2022 року, а рішення суду виконано 29 липня 2021 року (дата проведення сесії), а отже і відсутні правові підстави для стягнення з Щирецької селищної ради виконавчого збору у розмірі 26000 грн. Вважає постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 ВП № 68071928 протиправною. Просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов, який надійшов до суду 24.03.2022. Відповідач зазначає, що 11.01.2022 на підставі заяви стягувана від 6.01.2022 та керуючись вимогами статей 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам до виконання та відома. 11.01.2022 керуючись вимогами частини третьої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, в розмірі 26 000,00 грн, оскільки вимогами цієї статті передбачено за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Вимогами частини четвертої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Вимогами частиш п`ятої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачило випадки коли виконавчий збір не стягується. Вважає, що оскаржувана постанова є законною. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 14.02.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду доказу про сплату судового збору в належному розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 28.02.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На виконанні у Пустомитівському районному відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження ВП №68071928 з примусового виконання виконавчого листа №380/35399/21, виданого 28.10.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га., яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровий номер: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність.

Виконавчий лист № 380/3539/21 із заявою про відкриття виконавчого провадження надійшли до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 6.01.2022.

11.01.2022 державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Поперекою А.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам до відома та виконання.

Не погоджуючись із вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Частиною першою статті 74 Закону №1404-VІІІ встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 зобов`язано Щирецьку селищну раду Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000га, яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровий номер: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність.

28.10.2021 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі № 380/3539/21.

Виконавчий лист № 380/3539/21 із заявою про відкриття виконавчого провадження надійшли до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 6.01.2022.

Позивач стверджує, що листом від 13 серпня 2021 року за № 1020 Щирецька селищна рада проінформувала гр. ОСОБА_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21.

Станом на 11.01.2022 (на час відкриття виконавчого провадження) у відповідача не було інформації про виконання позивачем (на думку Щирецької селищної ради) рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

З огляду на викладене, Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, як сторона виконавчого провадження, не виконала обов`язку щодо повідомлення в межах встановленого законодавством терміну державного виконавця про самостійне виконання ним рішення (якщо вона вважала, що добровільно виконала рішення суду).

Щодо твердження позивача про добровільне виконання ним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі №380/3539/21 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частинами 1-2 статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування визначаються у частині другій статті 116 ЗК України.

Згідно із статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Встановлення органу, який є «відповідним», тобто має законні повноваження розглядати клопотання, повинно передувати з`ясуванню обґрунтованості рішення, ухваленого за підсумками розгляду клопотання.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені у ст. 122 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає суду підстави для висновку, що вирішення питання з приводу відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва здійснюється у порядку та спосіб, що визначені статтею 118 ЗК України.

Відтак, органом, який у відповідності до вимог статті 122 ЗК України уповноважений розглядати клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у випадку спірних правовідносин, є селищна рада і вирішення даного питання, згідно з положеннями статей 26 та 59 Закону №280/97-ВР повинно відбуватись виключно на пленарних засіданнях цієї ради шляхом прийняття відповідного рішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позивач отримавши заяву ОСОБА_1 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність повинен був розглянути її та прийняти за результатом розгляду відповідне рішення, яке викладається у формі ухвали.

Позивач не надав суду доказів про належний розгляд заяви ОСОБА_1 та виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21, а саме не прийняв за результатом розгляду відповідне рішення.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень селищної ради, цей орган має прийняти відповідну ухвалу. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, відповідь позивача наведена у листі від 13.08.2021 за №1020 мала бути оформлена відповідною ухвалою селищної ради.

Суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з тих, які повинен був ухвалити за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №815/6094/17, від 09.01.2020 у справі № 820/4433/17, від 02.04.2020 у справі №461/2364/17.

Позивач зазначає, що частиною 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено про те, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 11 січня 2022 року, а рішення суду виконано 29 липня 2021 року (дата проведення сесії), а отже і відсутні правові підстави для стягнення з Щирецької селищної ради виконавчого збору у розмірі 26000 грн.

Крім того, суд наголошує, що станом на час розгляду вказаної справи державним виконавцем не прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу.

Позивач не погоджується також з пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 ВП №68071928, яким передбачено стягнення з Щирецької селищної ради виконавчого збору у розмірі 26000 гривні у зв`язку з тим, що на його думку рішення суду виконано 29 липня 2021 року.

Щодо вказаного твердження суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Враховуючи вимоги частини частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 ВП №68071928 правомірно зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з статтею 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону №1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 63 (суд зазначає, що розділ VIII називається «виконання рішень немайнового характеру») Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Суд наголошує, що виконавчий лист №380/3539/21, виданий 28.10.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000га є зобов`язального характеру.

А тому характер стягнення виконавчого провадження є немайновим і державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження правомірно зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Крім того, суд зазначає, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору не є предметом оскарження у цій справі.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що дії державного виконавця щодо прийняття 11.01.2022 року постанови у ВП №68071928 про відкриття виконавчого провадження вчинені відповідно до Закону №1404-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295 суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.я протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Суддя Брильовський Р.М.