Справа № 160/20031/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 7 від 29.10.2020 p., питання 32, в частині направлення документів ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, в зв`язку з тим, що відповідно до копії військового квитка та довідки командира в/ч НОМЕР_1 від 11.11.1986 № 7/1842 ОСОБА_2 виконував службове завдання в зоні № 3, а в архівних довідках ГДАМО України інформація різниться;
- зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 р., про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Дніпропетровською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 , про не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження та вилучення посвідчення з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування;
- зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України прийняти рішення про підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 14.01.2022 припадає на неробочий день (день відпустки судді) та вихідні дні, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 17.01.2022р.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що вперше посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії категорії 1 позивачу було видане Луганською облдержадміністрацією 28.09.2010 р. серії НОМЕР_4 с. Вдруге, посвідчення учасника було видане Управлінням праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради 19.06.2017 р. серії НОМЕР_5 . Останнє посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1, друга група інвалідності) серії НОМЕР_6 , було видане Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 07.05.2019 p., з вкладкою до нього № НОМЕР_7 , що видана 04.07.2017 р. Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.
В липні 2021 р. при зверненні до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації із питання виконання вищезазначеного судового рішення про поновлення виплати пенсії по інвалідності як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивачу була надана копія витягу з протоколу № 1 від 16.03.2021 р. Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС про не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження та вилучення відповідного посвідчення.
На адресу відповідачів були направлені адвокатські запити № 15/09-1 та № 15/09-2 від 15.09.2021 р. про надання інформації та документів, на підставі яких було прийнято вищезазначене рішення про не підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Вважаючи вказані прийняті відповідачами рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно зі ст. 10 вказаного Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 цього Закону визначені категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій.
До вказаних осіб також належать учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 15 вказаного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 65 цього Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що станом на момент видачі позивачу посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 від 28.09.2010 р. серії А № 125922с. та від 19.06.2017 р. серії ААБ № 014193 правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи було врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51.
Пунктом 2 цього Порядку було визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Пунктом 10 Порядку було передбачено, що, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видача посвідчень провадиться обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у
ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Вказаний Порядок втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, який діє натепер і містить аналогічні положення.
Пунктом 11 вказаного Порядку визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються, зокрема:
1) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:
- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);
- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;
2) особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до п. 13 Порядку спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.
Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.
Згідно з п. 14 Порядку рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необгрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.
Для виконання п. 13 вказаного Порядку наказом Міністерства соціальної політики України від 26 грудня 2018 року № 1945 затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до п.п. 2 та 3 розд. І цього Положення комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Основним завданням Комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення (підтвердження) статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Пунктом 3 розд. II цього Положення визначено, що Комісія має право, зокрема перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до п. 4 розд. II цього Положення Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551.
Згідно з п.п. 3-7 розд. III цього Положення рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необгрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.
Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України в оскарженому рішенні дійшла висновку про те, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, а тому підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період часу з червня 1986 року по червень 1988 року ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу у Радянській Армії у складі військових частин № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 в підрозділах військової розвідки. У період часу з 21.10.1986 р. по 11.11.1986 р. позивача було командировано до військової частини № НОМЕР_1 , місцем дислокації якої було визначене с. Оране, Іванківського району Київської області, включене до 3 зони гарантованого добровільного відселення, у складі якої приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд зазначає, що факт безпосереднього виконання обов`язків у зоні відчуження та отримання захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підтверджується:

- військовим квитком НОМЕР_2 , в якому в розділі «Особливі відмітки» зроблено запис про виконання службового завдання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні № 3, де отримав дозу випромінювання 18,4 рентг.;

- довідкою № 7/1842 від 11.11.1986 р. військової частини № НОМЕР_1 , відповідно до якої в складі військової частини НОМЕР_1 в період з 21.10.1986 р. по 11.11.1986 р. приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (зона № 3);

- довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 51/1/728 від 07.02.2001 p., відповідно до якої у складі частини 32207 приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС (був відряджений) у період з 21.10.1986 р. по 11.11.1986 p.;

- експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії № 245 від 19.08.2010 р. по встановленню причинного зв`язку захворювання із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яким підтверджено, що наявне у мене захворювання пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС;

- довідкою № 509335 від 15.06.2017 р. до акта огляду медико-соціальному експертною комісією, відповідно до якої мені встановлена безстроково інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- довідкою № 024322 від 15.06.2017 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, відповідно до якої ступінь втрати професійної працездатності у відсотках мені встановлена у розмірі 75 % з 01.10.2016 р. безстроково по ЧАЕС.

Таким чином, саме на підставі зазначених документів позивачу у встановленому законом порядку був встановлений статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, та видані відповідні посвідчення учасника від 28.09.2010 p., від 19.06.2017 р., а в подальшому у зв`язку із затвердженням Порядком № 551 від 11.07.2018 р. нових зразків посвідчень - Дніпропетровською обласною державною адміністрацією позивачу було видане безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) нового зразка серії НОМЕР_6 від 07.05.2019 р.

Крім того, суд зазначає, що вищенаведеними документами підтверджено те, що позивач набув захворювання та інвалідність, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і щодо нього установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується, зокрема відповідною довідкою медико-соціальної експертної комісії, і є самостійною підставою для видачі відповідного посвідчення.

Суд звертає увагу, що вказані обставини також встановлені у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 р. по справі № 160/13392/20 за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про оскарження припинення виплати пенсії по інвалідності з тих же самих підстав, начебто, не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження.

Зокрема, суд апеляційної інстанції в постанові від 23.06.2021 р. по справі № 160/13392/20 встановив, що матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу у Радянській Армії у складі військових частин № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , а у період часу з 21.10.1986 по 11.11.1986 ОСОБА_1 відряджено до військової частини № НОМЕР_1 місцем дислокації якої було визначене с. Оране, Іванківського району Київської області, включене до 3 зони гарантованого добровільного відселення, у складі якої приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 та копією довідки № 7/1842 від 11.11.1986 про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виданої військовою частиною № НОМЕР_1 . Недостовірність даних вказаних у зазначених документах не встановлена, зазначені документи не визнавались недійсними. ОСОБА_1 довічно встановлено 2 групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 75 % та він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до довідки МСЕК серії 12 AAA № 509335 та серії 12 AAA № 024322 та посвідчення серії НОМЕР_11 . Недостовірність даних вказаних у зазначених документах не встановлена, зазначені документи не визнавались недійсними.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до протоколу № 1 від 16.03.2021 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС встановлено відсутність підстав для підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС через непідтвердження факту виконання робіт в зоні відчуження.

Наведене рішення не містить будь-якого обґрунтування та причин неврахування наданих позивачем до заяви про підтвердження статусу документів, відповідно до яких позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримував підвищену заробітну плату за період цієї участі, отримав за наслідком такої участі захворювання внаслідок якого йому встановлено інвалідність. В даному випадку висновки Комісії зі спірних питань про не підтвердження факту виконання робіт в зоні відчуження та наявність підстав для вилучення посвідчення суперечать змісту наданих позивачем документів, а само рішення є необґрунтованим та невмотивованим.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

За наведених обставин суд вважає, що відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень повинні були застосувати найбільш сприятливий для позивача підхід, а саме, врахувати документи, які підтверджують факт роботи позивача в зоні відчуження.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України та Комісією Дніпропетровської обласної державної адміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не було надано належної оцінки обставинам справи, в тому числі документам, наявних в особовій справі позивача, у зв`язку із чим спірні рішення прийнято необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття.

Разом з тим суд зазначає, що 28.07.2021 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову „Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" № 793 (далі - Постанова № 793) відповідно до якої внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян", зокрема абзаци другий і третій пункту 13 замінено абзацом такого змісту: "Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзаці першому цього пункту, за рішенням регіональних комісій".

Тобто п. 13 Порядку № 511 на даний час не містить положення щодо вирішення спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, комісією при Мінсоцполітики.

Водночас відповідно до пункту 11 Порядку № 511 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

При цьому відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації.

Таким чином, на даний час у Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України не має повноважень приймати рішення щодо визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/12).

Враховуючи змінену редакцію п. 13 Порядку № 551, у редакції постанови КМУ № 793 від 28.07.2021 року, що не передбачає розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, комісією при Мінсоцполітики, та те, що відповідно до п. 11 Порядку № 551 у редакції постанови КМУ № 793 від 28.07.2021 року посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку задовольнити позов частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 р. та зобов`язання Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, в іншій частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з неналежно обраним способом захисту.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_12 ) до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації (49004, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, 1, ), Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (01601, м.Київ, вул.Еспланадна, 8/10, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом № 1 від 16.03.2021 р., про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Дніпропетровською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 , про не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження та вилучення посвідчення з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій громадян при Дніпропетровській обласній державній адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова