Справа № 120/2339/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 лютого 2022 р. Справа № 120/2339/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника відповідача: Дубінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод"

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" (далі ДП "45 ЕМЗ", позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить визнати незаконними та скасувати повністю:

- податкове повідомлення - рішення форми «Д» № від 30.03.2020,

- податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020,

- податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020,

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.03.2020,

- податкове повідомлення - рішення форми «Д» № від 30.03.2020,

- податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що податковим органом винесено рішення, які не відповідають вимогам чинного законодавства України. Зокрема, ДП «45 ЕМЗ» вважає необґрунтованим висновок ГУ ДПС у Вінницькій області щодо неправомірності застосування ст. 168 пункту 168.1 підпункту 168.1.4, 168.1.5, ст. 176 пункту 176.1 «е» та пункту 176.2 «а» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) (далі - ПК України) та статей 126 ПК України щодо податкового повідомлення-рішення № 001083306 від 30.03.2020 в частині порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, чим зобов`язують сплатити підприємство штраф у розмірі 10 % в сумі 471007,47 грн. Як зазначає представник позивача, відповідач знав, що у платника відсутні кошти для своєчасного та повного внесення платежів до бюджету, і його грошові зобов`язання можуть бути погашені лише через деякий час. На переконання позивача, у такому разі платник податків має право на розстрочку або відстрочку зі сплати податкових зобов`язань, однак відповідач обмежив ДП «45 ЕМЗ» у зазначеному праві.

Така саме позиція позивача й щодо податкового повідомлення-рішення № від 30.03.2020. Окрім того, представником позивача зазначено, що податковим органом застосовано штраф у розмірі 20%, проте, враховуючи платоспроможність ДП «45 ЕМЗ», на переконання позивача, відповідач міг застосувати 10% штрафних санкцій.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 30.03.2020 та № від 30.03.2020 сторона позивача зазначає, що дане повідомлення рішення є похідним так як застосовується лише у випадку встановлення факту порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та збільшення суми грошового зобов`язання. Проте, дані обставини оскаржуються, а відтак є незаконним факт нарахування суми пені, а податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 30.03.2020 в частині порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, яким зобов`язано сплатити підприємство штраф у розмірі 20% в сумі 1478971,92 грн., сторона позивача вважає, що відповідачем необґрунтовано застосовано штраф у розмір 20%, у той час як можна було застосувати 10%.

Окрім того, ДП «45 ЕМЗ» вважає необґрунтованим висновок ГУ ДПС у Вінницькій області щодо неправомірності застосування частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у рішенні № від 30.03.2020, в частині порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Так, сторона позивача вказує, що відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2017 у справі № 802/1770/16-а суд ухвалив відстрочити до 01.01.2019 виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2015 у справі № 802/1770/16-а за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до ДП «45 ЕМЗ» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 3545005,22 грн. Поряд з тим, у оскаржуваному рішенні № від 30.03.2020 підставою нарахування штрафів та пені зазначено період з 21.04.2016 по 09.08.2019.

Ухвалою від 05.06.2020 відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі, підготовче судове засідання призначене на 08.07.2020.

30.06.2020 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача позовні вимоги заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Так, зазначено, що під час перевірки виявлено наступні порушення податкового законодавства:

- підпунктів 168.1.4. 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 «е» та пункту 176.2 «а» статті 176 ПК України,

- підпунктів 168.1.4, 168.1.5 пункту 168,1 статті 168, пунктів 176.1 «е», 176.2 «а» етапі 176 та підпунктів 1.4. 1.6 пункту 161 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України,

- частини 8 статті 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Щодо питання своєчасності виплати найманим працівникам доходів, представником відповідача вказано, що за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 ДП «45 ЕМЗ» виплачувало заробітну плату працівникам підприємства з порушенням строків, встановлених колективним договором ДП «45 ЕМЗ» та статтею 24 Закону України «Про оплату праці». Заробітна плата виплачувалась працівникам готівковими коштами з каси підприємства.

Перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати, встановлено порушення підпунктів 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168. пункту 176.1 «е» та пункту 176.2 «а» статті 176 ПК України, а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі 13456767,09 грн.

Штрафні санкції на податкове зобов`язання платника, в загальній сумі - 2052024,69 грн., в тому числі: за вересень 2016 року, в сумі - 1701562,53 грн.; за жовтень 2016 року, в сумі - 110032,46 грн.; за листопад 2016 року, в сумі - 116381,05 грн. та за грудень 2016 року, в сумі - 124048,65 грн.,, за несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб, які виникли до 01.01.2017 року, не нараховуються у зв`язку із закінченням строку позовної давності, відповідно до статті 102 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ (додаток №2 до Акта).

З приводу повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору, представником ГУ ДПС у Вінницькій області вказано, що за період з 01.10.2016 по 30.00.2019, податковим агентом ДП «45 ЕМЗ» узгоджене податкове зобов`язання по військовому збору самостійно визначене, в сумі - 32137,46 грн. сплачено до бюджету з порушенням термінів сплати.

З огляду на вищезазначене, на переконання відповідача, податковий орган діяв у спосіб та в межах передбачених законодавством.

Ухвалою від 08.07.2020 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено підготовче засідання на 19.08.2020.

В судовому засіданні, 19.08.2020, протокольною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви до 23.09.2020.

Ухвалою від 23.09.2020 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено підготовче судове засідання на 19.10.2020.

В судовому засіданні, 19.10.2020, у зв`язку з неприбуттям представника позивача, належним чином повідомленого, протокольною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання відкладено підготовче засідання на 02.11.2020.

В судовому засіданні, 02.11.2020 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, зобов`язано представника відповідача надати суду матеріали документальної планової виїзної перевірки ДП "45 ЕМЗ", розгляд справи в межах підготовчого судового засідання відкладено на 12.11.2020.

09.11.2020 до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи копію акту перевірки та про відкладення розгляду справи.

12.11.2020 до суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 12.11.2020 клопотання представників сторін задоволено. Відкладено підготовче судове засідання на 11.12.2020.

В судовому засіданні, 11.12.2020 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, визнано неповажною неявку представника позивача в судове засідання та відкладено підготовче судове засідання на 23.12.2020.

Ухвалою від 23.12.2020 адміністративний позов Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" задоволено. Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 скасовано, справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою від 02.07.2021 прийнято до провадження адміністративну справу № 120/2339/20 за позовом Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Призначено підготовче судове засідання на 14.07.2021.

Ухвалою від 14.07.2021 у зв`язку з неявкою сторін у підготовче судове засідання розгляд справи відкладено на 29.08.2021.

Ухвалою від 19.07.2021 виправлено описку у даті призначення підготовчого судового засідання з 29.07.2021 на 30.07.2021.

Ухвалою суду від 30.07.2021 вирішено закрити підготовче провадження у даній справі та призначити її до розгляду по суті на 23.08.2021.

Ухвалою від 10.08.2021 виправлено описку у даті призначення підготовчого судового засідання з 23.08.2021 на 07.09.2021.

07.09.2021 представником позивача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, у свою чергу, представник ГУ ДПС у Вінницькій області не заперечувала щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 07.09.2021 задоволено вищезазначене клопотання позивача та відкладено судове засідання на 30.09.2021.

30.09.2021 представником ДП «45 ЕМЗ» подано заяву про відкладення розгляду справи.

30.09.2021, судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання про задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи та відкладено судове засідання на 27.10.2021.

У судовому засіданні, 27.10.2021 представником позивача надано пояснення по суті позовних вимог та, зокрема зазначено, що ДП «45 ЕМЗ» погоджується з наявністю порушень, які зазначені в Акті перевірки від 07.02.2020, одна вказує на те, що ГУ ДПС у Вінницькій області не надано позивачу можливості скористатись своїм правом на відстрочення або розстрочення сплати заборгованості. Окрім того, вказано, що податковий орган знаючи тяжке матеріальне становище ДП «45 ЕМЗ», мав би застосувати ставку штрафних санкцій 10%, а не 20%.

У свою чергу, сторона відповідача вказала, що ст. 126.1 ПК України визначені різні ставки штрафних санкцій, виходячи з строку несвоєчасної сплати платежів до бюджету. Відтак, враховуючи такий критерій, було застосовано саме ставку 20%.

У судовому засіданні оголошено перерву до 15.11.2021, у зв`язку з витребуванням у позивача доказів звернення із заявою про відстрочення або розстрочення сплати податкових зобов`язань із відміткою про отримання такої заяви ГУ ДПС у Вінницькій області.

15.11.2021 до суду подано заяву по долучення доказів.

У свою чергу, представником ДП «45 ЕМЗ» подано заву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, 15.11.2021 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 02.12.2021.

02.12.2021 ГУ ДПС у Вінницькій області подано клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 02.12.2021, визнано неповажною неявку позивача та вирішено відкласти розгляд справи на 20.01.2022.

Ухвалою від 20.01.2022 задоволено заяву представника відповідача та відкладено розгляд справи на 10.02.2022.

09.02.2022 представником ДП «45 ЕМЗ» подано заяву про відкладення розгляду справи, яка мотивована тим, що представник позивача не може прибути у судове засідання, оскільки відповідно до ухвали Північно-Західного апеляційного господарського суду бере участь у розгляді справи №902/923/21.

У судове засідання, призначене на 10.02.2022 представник позивача не з`явився. Визначаючись з приводу заяви про відкладення розгляду справи, суд керувався наступними мотивами.

Відповідно до ухвали Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі №902/923/21, постановлено розгляд апеляційної скарги призначити на 09.02.2022 об 10:30 год. У свою чергу, судове засідання у справі №120/2339/20-а призначено на 10.02.2022 о 10:00. Відтак, на переконання суду представник позивача мав можливість взяти участь у розгляді справи, адже дата та час розгляду справ №120/2339/20-а та №902/923/21 не співпадають.

Керуючись приписами ч. 1, 2, 3 ст. 250 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив розглянути справи за даною явкою учасників процесу та за наявними матеріалами.

У судовому засіданні, 10.02.2022, представник відповідача позовні вимоги заперечувала та просила відмовити у задоволенні останніх у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заяви сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі направлення від 16.01.2020 №77, виданого ГУ ДПС у Вінницькім області, згідно із статтею 20, пункту 77.2 статті 77 та пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VII, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 1-ий квартал 2020 року, на виконання наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 02.01.2020 №3, проведена планова виїзна перевірка ДП «45 експериментальний механічний завод» () з питань дотримання вимог законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ та військового збору за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 07.02.2020 №372/33-06-09/08341806 у якому зроблено висновок про порушення ДП «45 ЕМЗ»:

І. підпунктів 168.1.4., 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 «е» та пункту 176.2 «а» статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме:

1. несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі - 13456767,09 грн., а саме:

- за перевіряємий період 2016 року: за вересень 2016 року, в сумі - 1701562,53 грн.; за жовтень 2016 року, в сумі - 110032,46 грн.; за листопад 2016 року, в сумі - 116381,05 грн. та за грудині» 2016 року, в сумі - 124048,65 грн. ,

- за 2017 рік; за січень 2017 року, в сумі - 89017,63 грн.; за лютий 2017 року, в сумі - 137614,56 грн.: за березень 2017 року, в сумі - 134024,87 грн.: за квітень 2017 року, в сумі 131948,1 грн.; за травень 2017 року, в сумі - 143541,18 грн.; за червень 2017 року, в сумі - 278833,21 грн.; за липень 2017 року, в сумі 342658,51 грн.; за серпень 2017 року, в сумі - 399423,75 грн.; за вересень 2017 року, в сумі - 453199,71 грн.; за жовтень 2017 року, в сумі - 364752,88 грн.; за листопад 2017 року, в сумі - 413936,70 грн. та за грудень 2017 року, в сумі - 398414,08 грн.,

- за 2018 рік: за січень 2018 року, в сумі - 325905,94 грн.; за лютий 2018 року, в сумі - 391772,53 грн.; за березень 2018 року, в сумі - 478055,64 грн.; за квітень 2018 року, в сумі 412260,69 грн.; за травень 2018 року, в сумі - 440704,58 грн.; за червень 2018 року, в сумі - 411334,33 грн.; за липень 2018 року, в сумі - 368450,15 грн.; за серпень 2018 року, в сумі - 404686,81 грн.; за вересень 2018 року, в сумі - 315462,61 грн.; за жовтень 2018 року, в сумі - 299919,57 грн.; та за грудень 2018 року, в сумі - 247590.34 грн.,

- за перевіряємий період 2019 року: за січень 2019 року, в сумі 428300,81 грн.; за лютий 2019 року, в сумі - 452295,45 грн.; за березень 2019 року, в сумі - 509392,95 грн.; за квітень 203 9 року, в сумі - 476153,94 грн.; за травень 2019 року, в сумі - 516770,70 грн.; за червень 2019 року, в сумі - 603838,03 грн.; за липень 2019 року, в сумі - 571649.67 грн. та за серпень 2019 року, в сумі - 462532,48 грн.

2. неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, за перевіряємий період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі - 700291,92 грн., а саме:

- за перевіряємий період 2019 року: за серпень 2019 року, в сумі - 105065,39 грн. та за вересень 2019 року, в сумі - 595226,53 грн.

ІІ. підпунктів 168.1.4, 168.1.5 пункту 168,1 статті 168, пунктів 176.1 «е», 176.2 «а» етапі 176 та підпунктів 1.4. 1.6 пункту 161 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме:

1. несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі - 32137.46 грн., в тому числі: за серпень 2016 року, в сумі - 3741,44 грн.; за травень 2017 року, в сумі - 1377,52 грн.; за вересень 2018 року, в сумі - 4602,13 грн.; за жовтень 2018 року, в сумі - 5113,00 гри.: за грудень 2018 року, в сумі - 10191,74 грн.; за січень 2019 року, в сумі - 7111,63 грн.

ІІІ. частини 8 етапі 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), а саме:

1. по коду платежу - 71010000 (ЄСВ - єдиний соціальний внесок нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності), за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, несвоєчасно сплачено єдиний внесок, на загальну суму боргу - 15498587,30 грн.. яка станом на 30.09.2019 погашена.

На підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 07.02.2020 №372/33-06-09/08341806 ГУ ДПС у Вінницькій області складено податкове повідомлення-рішення форми «Д» № від 30.03.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 700291,92 грн.; податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020, яким нараховано штраф у розмір 20% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1478971,92 грн. (затримка на 31-66, 68-71, 73, 74, 82, 89, 102, 105, 107-112, 115, 117, 118, 120, 145, 155, 161-163, 168, 174, 175, 181-184 календарних днів); податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020, яким нараховано штраф у розмір 20% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 844415,54 грн. (затримка на 563, 563, 559, 559, 554, 549, 547, 547, 541, 541, 535,459, 457, 339, 325, 274, 273, 248, 210, 177, 176, 167, 167, 167, 161, 156, 156, 112, 101, 87, 87, 87, 39 календарних днів); податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № від 30.03.2020, яким нараховано штраф у розмір 10% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 471017,47 грн. (затримка на 2-30 календарних днів); податкове повідомлення - рішення форми «Д» № від 30.03.2020, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб нараховано пеню у розмір 81291,32 грн.

Окрім того, відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.03.2020 на загальну суму 4344458,98 грн. (у тому числі штраф 3099717,46 грн., пеня 1244741,52 грн.)

Позивач вважає вищезазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (пункт 18.1 статті 18 ПК України).

Згідно з пунктом 171.1 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пункту 54.2 статті 54 ПК України грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

За змістом пункту 57.1 статті 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати, встановлено порушення підпунктів 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168. пункту 176.1 «е» та пункту 176.2 «а» статті 176 ПК України. Так, відповідачем несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, за перевіряємий період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі - 13456767,09 грн.

При цьому, штрафні санкції на податкове зобов`язання платника, в загальній сумі - 2052024,69 грн., в тому числі: за вересень 2016 року, в сумі - 1701562,53 грн.; за жовтень 2016 року, в сумі - 110032,46 грн.; за листопад 2016 року, в сумі - 116381,05 грн. та за грудень 2016 року, в сумі - 124048,65 грн., за несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб, які виникли до 01.01.2017, податковим органом не нараховано у зв`язку із закінченням строку позовної давності, відповідно до статті 102 ПК України.

Відповідно до підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У підпункті 14.1.180 підпункту 14.1 статті 14 зазначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозапняіа особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Згідно з пунктом 176.1 «е» статті 176 ПК України платники податку зобов`язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 176.2 «а» статті 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу, мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з пунктом 129.1.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

- відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статгі 129 ПК України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першою робочого дня. наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відтак, за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 податковим агентом ДП «45 ЕМЗ» узгоджено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб самостійно визначене, в загальній сумі - 13456767,09 грн. до бюджету перераховано несвоєчасно, а в загальній сумі 700291,92 грн. до бюджету не перераховано.

Водночас, доводи ДП «45 ЕМЗ» щодо неправомірності податкових повідомлень-рішень, які винесені у зв`язку з порушенням строку сплати податку на доходи фізичних осіб, зводяться до того, що відповідач знав про скрутне матеріальне становище ДП «45 ЕМЗ», однак не надав можливості скористатись правом на розстрочення або відстрочення заборгованості. При цьому, суд звертає увагу, що стороною позивача не заперечується факт несвоєчасної сплати податкових платежів щодо даного виду податку.

Так, надаючи оцінку доводам сторони позивача, суд зазначає, що відповідно до пп. 17.1.5 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки, розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Статтею 100 ПК України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання (п. 100.2 ПК України).

Водночас, стороною позивача не надано жодних доказів щодо того, що ДП «45 ЕМЗ» зверталось до ГУ ДПС у Вінницькій області із відповідною заявою. У свою чергу, Управлінням по роботі з податковим боргом на виконання доповідної записки №3466/02-32-20 від 16.11.2021 повідомлено, що ДП «45 ЕМЗ» до ГУ ДПС у Вінницькій області із заявою про розстрочення податкового боргу в період з 30.03.2020 по 05.06.2020 не зверталось.

Відтак, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що відповідачем не надано можливості відстрочити або розстрочити сплату податкових зобов`язань у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, оскільки ДП «45 ЕМЗ» не зверталось із будь-якими заявами в порядку ст. 100 ПК України.

Щодо доводів сторони позивача про неправомірне застосування ставки у розмірі 20% при визначенні суми штрафу у податкових повідомленнях-рішеннях №, № від 30.03.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до редакції ст. 126 ПК України, чинної на момент винесення оскаржуваних податкових-повідомлень рішень, остання передбачала, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, положення статті 126 ПК України застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Судом встановлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 30.03.2020 позивачу нараховано штраф у розмір 20% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за затримку на 31-66, 68-71, 73, 74, 82, 89, 102, 105, 107-112, 115, 117, 118, 120, 145, 155, 161-163, 168, 174, 175, 181-184 календарних днів. Податкове повідомлення - рішенн форми «Ш» позивачу нараховано штраф у розмір 20% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за затримка на 563, 563, 559, 559, 554, 549, 547, 547, 541, 541, 535,459, 457, 339, 325, 274, 273, 248, 210, 177, 176, 167, 167, 167, 161, 156, 156, 112, 101, 87, 87, 87, 39 календарних днів.

У свою чергу, згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» № від 30.03.2020 ДП «45 ЕМЗ» нараховано штраф у розмір 10% у зв`язку з порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за затримка на 2-30 календарних днів.

Відтак, відповідач правомірно визначив штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, при винесені податкових повідомлень-рішень № від 30.03.2020 та № від 30.03.2020, адже затримки складала більше ніж 30 днів.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що враховуючи матеріальне становище ДП «45 ЕМЗ» податковий орган міг зменшити розмір відсоткової ставки штрафу, адже єдиним критерієм при визначенні такої ставки є саме кількість календарних днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Щодо виявлених порушень з приводу несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі - 32137,46 грн., суд зазначає наступне.

З 03.08.2014 набрав чинності Закон України від 31.07.2014 №1621-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», яким на період до 01 січня 2013 року запроваджено військовий збір. Законом України від 28.12.2014 №71 -VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, до Кодексу внесено зміни в частині оподаткування військовим збором. Так, відповідно до пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 161 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 Податкового кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункту1.4 пункту 161 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Перевіркою питань щодо повноти сплати військового збору, встановлено, що позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету військовий збір за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, в загальній сумі 32137,46 грн., в тому числі: за серпень 2016 року, в сумі 3741,44 грн., граничний термін сплати 19.10.2016; за травень 2017 року, в сумі - 1377,52 грн., граничний термін сплати 30.06.2017; за вересень 2018 року, в сумі 4602,13 грн., граничний термін сплати 30.10.2018; за жовтень 2018 року, в сумі - 5113,00 грн., граничний термін сплати 30.11.2018; за грудень 2018 року, в сумі 10191,74 грн., граничний термін сплати 30.01.2019; за січень 2019 року, в сумі - 7111,63 грн., граничний термін сплати 21.02.2019.

У свою чергу, штрафні санкції на податкове зобов`язання платника, в загальній сумі - 3741,44 грн., в тому числі за вересень 2016 року, в сумі - 3741,44 грн. за несвоєчасне перерахування військового збору, які виникли до 01.01.2017 ГУ ДПС у Вінницькій області не нараховувались у зв`язку із закінченням строку позовної давності, відповідно до статті 102 Податкового кодексу України.

Відтак, ДП «45 ЕМЗ» самостійно визначено грошове зобов`язання зі сплати військового збору у сумі 32137,46 грн., однак сплачено останнє з порушенням строків, визначених податковим законодавством. При цьому, стороною позивача не заперечується факт сплати військового збору до бюджету поза межами встановленого строку.

З приводу рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.03.2020, суд зазначає, що ДП «45 ЕМЗ» в порушення частини 8 статті 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), по коду платежу - 71010000 (ЄСВ - єдиний соціальний внесок нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності), за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, несвоєчасно сплачено єдиним внесок, на загальну суму боргу 15498587,30 грн., яка станом на 30.09.2019 погашена.

Відповідно до частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платника єдиного внеску до ДП «45 ЕМЗ» застосовано штрафні санкції та нараховано пеню, а саме: штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум, загальна сума якого становить - 3099717,46 грн. та пеня за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску з розрахунку 0,1% зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування, загальна сума якої становить - 1244741,52 грн. (додаток №4 до Акта).

Водночас, позивач обґрунтовує протиправність вищезазначеного рішення посилаючись на те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2017 у справі № 802/1770/16-а відстрочено до 01.01.2019 виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2015 у справі № 802/1770/16-а за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до ДП «45 ЕМЗ» про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 3545005,22 грн. При цьому, як зазначає сторона позивача, у оскаржуваному рішенні № від 30.03.2020 підставою нарахування штрафів та пені зазначено період з 21.04.2016 по 09.08.2019.

Суд вказує, що дійсно ухвалою суду від 05.01.2017 у справі №802/1770/16-а відстрочено до 01.01.2019 виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2015 у справі № 802/1770/16-а до 01.01.2019.

Окрім того, судом з`ясовано, що ДП «45 ЕМЗ» повторно зверталось до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою від 21.02.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 22.11.2016. Однак, за результатами розгляду такої заяви, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для повторного застосування до спірних правовідносин інституту розстрочення/відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2016, якою стягнуто податковий борг.

Враховуючи вищезазначене, ухвалою суду від 23.04.2019 у справі №802/1770/16-а відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення у справі.

Водночас, суд зазначає, що винесення Вінницьким окружним адміністративним судом ухвали від 05.01.2017 у справі №802/1770/16-а не зумовлює настання наслідків у вигляді не нарахування пені та штрафних санкцій, адже зіі змісту статті 32 ПК України вбачається, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу, відповідно до пункту 100.1 статті 100 ПК України, є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Тобто розстрочення (відстрочення) податкового боргу здійснюється виключно на платній основі, а плата (проценти) дорівнюють саме розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відстрочення сплати податкового боргу є платним, то за відстрочення, що передбачено статтею 100 ПК України (за договором) платою є проценти, що дорівнюють розміру пені, розмір якої визначено пунктом 129.4 статті 129 ПК України, а за розстрочення сплати податкового боргу за судовим рішенням - пеня, розмір якої визначено пунктом 129.4 статті 129 ПК України.

З огляду на вищевикладене, а також те, що відстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись, в тому числі, і у процедурі примусового стягнення податкового боргу, при такому розстроченні має враховуватись стаття 100 Податкового кодексу України, яка містить правове регулювання з цього питання. Рішення суду про відстрочення (розстрочення) сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу шляхом розстрочення сплати боргу та не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді пені, передбаченої підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Відтак, суд зазначає, що постановлення Вінницьким окружним адміністративним судом ухвал про відстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді його несплати і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2а-25767/10/0570, від 23.04. 2019 у справі №808/8492/13-а та від 25.10.2019 у справі №803/115/16.

Відтак, приймаючи рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.03.2020 податковий орган діяв у спосіб та в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Також, ухвалюючи дане судове рішення суд також враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Повний текст рішення суду виготовлено: 25.02.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна