Справа № 560/15271/21
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02.06.2021 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності III групи починаючи з 27.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.05.2021 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по III групі інвалідності загального захворювання. Однак при розгляді заяви рішенням відповідача від 02.06.2021 позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, що і зумовило звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.11.2021 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Тому відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

23.06.2020 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 23.06.2020 серії 12 ААБ №872384.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 13.01.1998 по 22.09.2003 працював в ВСП ім. Шевченка.

27.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії по III групі інвалідності загального захворювання.

Відповідач листом № 2200-0304-8/35321 від 09.07.2021 повідомив позивача про те, що Рішенням від 02.06.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по III групі інвалідності згідно статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначеною статтею передбачено, що пенсії по III групі інвалідності призначаються особам від 40 років до досягнення ними 42 років включно при наявності страхового стажу не менше 9 років. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 3 роки 10 місяців 1 день. До страхового стажу згідно записів трудової книжки від 10.04.2000 НОМЕР_1 не зараховано період роботи з 13.01.1998 по 22.09.2003 в ВСП ім. Шевченка, оскільки дата заповнення трудової книжки 10.04.2000, а відомості про роботу внесені з 13.01.1998. Згідно архівних довідок від 13.08.2020 №С-349/01-27, від 28.08.2020 №43/01-28, виданих архівним відділом Летичівської районної державної адміністрації, у первинних документах значиться ОСОБА_1 (не зазначено по батькові). Крім того, в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про роботу та сплату страхових внесків. У разі надання до 27.08.2021 необхідних документів, підтверджуючих період роботи, що не зарахований до страхового стажу, та нової заяви право на призначення пенсії буде переглянуто і прийнято відповідне рішення. Крім того повідомлено позивача про те, що при відсутності необхідного страхового стажу вона має право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, тобто укласти договір про добровільну участь та здійснити одноразову сплату єдиного внеску за попередні періоди, згідно статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Для можливості призначення державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» необхідно звернутись в органи соціального захисту населення за місцем проживання.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

У свою чергу, статтею 32 Закону №1058 установлено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Аналогічні положення містяться у статті 25 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788).

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788 та частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивача не врахований період роботи з 13.01.1998 по 22.09.2003 у ВСП ім. Шевченка, оскільки дата заповнення трудової книжки 10.04.2000, а відомості про роботу внесені з 13.01.1998.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить запис про роботу позивача з 13.01.1998 по 22.09.2003 у ВСП ім. Шевченка, а, отже, є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Крім того, суд також зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Також, суд зазначає, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця, а не працівника.

Разом з тим, відповідач не зарахував періоди роботи позивача у ВСП ім. Шевченка, посилаючись на те, що згідно архівних довідок від 13.08.2020 №С-349/01-27, від 28.08.2020 №43/01-28, виданих архівним відділом Летичівської районної державної адміністрації, у первинних документах значиться ОСОБА_1 (не зазначено по батькові), проте судом досліджено вищезазначені архівні довідки, та з їх тексту встановлено, що останні підтверджують період роботи, саме позивача - ОСОБА_1 .

Також, відповідач відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності III групи починаючи зазначає про те, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про роботу та сплату страхових внесків, однак з даного приводу суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Cтрахувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частина 12 статті 20 Закону №1058-ІV).

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 10 статті 20 Закону №1058-ІV).

Згідно з пунктом 7 частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Зі змісту наведених норм слідує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, позивач не несе відповідальності за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Тому доводи відповідача щодо відсутності інформації в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нараховану позивачу заробітну плату та сплату роботодавцем позивача страхових внесків до Пенсійного фонду України не можуть бути підставою для не зарахування до його страхового стажу.

Надаючи оцінку обставинам цієї справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17 та від 12.09.2019 у справі №489/2283/16-а, згідно з якою несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивачки періодів її роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Тому, з метою належного ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу період роботи з 13.01.1998 по 22.09.2003 у ВСП ім. Шевченка.

Водночас, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача вищевказані періоди роботи, такий стаж (враховуючи зарахований відповідачем стаж 3 роки 10 місяців 1 день, та стаж, який підлягає зарахуванню) становить понад 9 років.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначення пенсії по інвалідності, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії у позивача був наявний 9-річний страховий стаж.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.06.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по III групі інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності III групи починаючи з 27.05.2021, задоволенню не підлягають, оскільки є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, з урахуванням встановлених обставин, суд на підставі частини другої статті 9 та частини третьої статті 245 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2021 про призначення пенсії по III групі інвалідності загального захворювання, з урахуванням висновків суду зазначених у даному рішенні.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.06.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 13.01.1998 по 22.09.2003 у ВСП ім. Шевченка до її страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2021 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду зазначених у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький