Справа № 149/144/22
Суддя: Робак М. В.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/144/22
Провадження №2-а/149/9/22
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Зайця Богдана Васильовича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана позовна заява, яку позивач мотивує тим, що 07.01.2022 року відносно неї було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки вона порушила вимоги розмітки проїзної частини. Проте, позивач не погоджується з викладеним в оскаржуваній постанові обставинами, адже під час розгляду справи поліцейський повідомив позивача, що вона порушила ПДР, а саме не виконала вимоги дорожньої розмітки п.1.2 тоді як у постанові вказано п.1.1., також ОСОБА_1 заявляла клопотання про ознайомлення її із доказами вчинення нею адміністративного правопорушення, однак поліцейський не вжив заходів для ознайомлення позивача із наявними доказами, також поліцейським не встановлювалась особа правопорушника, а тому остання просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду 19.01.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невиконанням вимог ст.ст. 160, 161 КАСУ та надано позивачу строк для усунення недоліків.

28.01.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

15.02.2022 на адресу суду від представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ігоря Бешлея надійшов відзив на позов, у якому він зазначає, що 07.01.2022 ОСОБА_1 керуючи автомобілем була зупинена екіпажем поліції за порушення ПДР, а саме: п.1.2, оскільки перетнула вузьку суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Тому, відносно правопорушника було винесено постанову за порушення вимог ч.1 ст.122 КУПАП. Представник відповідача заперечує щодо позовних вимог ОСОБА_1 , зазначаючи про винесення поліцейським оскаржуваної постанови у відповідності до вимог законодавства. Крім того, у відзиві зазначається про направлення до суду відеозапису вчинення особою правопорушення, однак такий доказ додано не було.

В судове засідання позивач та її представник не з"явились, від останнього надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило.

За наявності підстав, передбачених ч. 9 ст. 205 КАС України, справу було розглянуто в письмовому провадженні.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №539160 від 07.01.2022 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в м. Хмільнику по вул. Курортній, не виконала вимогу горизонтальної розмітки 1.1, чим порушила п. 1.2 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

З дослідженого відеозапису, наданого позивачем вбачається, що при розгляді справи поліцейським повідомлено особу про порушення нею п.1.2 ПДР України, хоча воскаржуваній постанові зазначено про порушення п.1.1 ПДР України.

Розглядаючи вимоги позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення:

Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 4.18 "Суміжні пішохідна та велосипедна доріжки"; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 Розмітка 1.15 (велосипедний переїзд);

Розмітка 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують її винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні. При цьому взагалі не зрозуміло, яку саме вимогу ПДР України порушено позивачем, оскільки під час зупики ОСОБА_1 працівником поліції було озвучено порушення нею п.1.2 ПДР України, а в оскаржуваній постанові їй інкримінується порушення п. 1.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова серії БАВ №539160 від 07.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області слід стягнути судовий збір в сумі 496,0 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,0 грн.

Керуючись ст.ст. . 77, 132, 134, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_1 - адвоката Зайця Богдана Васильовича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Лисака Я.В. серії БАВ №539160 від 07.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496.2 грн та витрати на на професійну правничу допомогу в сумі 3000,0 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Марина РОБАК