Справа № 380/25306/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року

справа №380/25306/21

провадження № П/380/25558/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні пенсії з інвалідності на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81);

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснити перерахунок і виплату пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плаги (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81) з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з часу набуття законного права на пенсію за віком, - з 27 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачка є інвалідом III групи загального захворювання, перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV від 09.07.2003. У зв`язку із досягненням пенсійного віку 27.09.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснення перерахунку пенсії з врахуванням коефіцієнту нова середня 9118,81грн. у зв`язку з тим, що в неї є більше двох років страхового стажу після нарахування пенсії і раніше заяву на перерахунок вона не писала, до якої долучила копію трудової книжки. Листом від 26.10.2021 №15491-14556/Д-52/8-1300/21 відповідач відмовив позивачці у переведенні пенсії з інвалідності на пенсію по віку та перерахунку пенсії з тих підстав, що після 01.12.2017 позивачка не працювала та не набула 24 місяці стажу роботи, а тому переводити на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81) відповідач підстав не вбачає. Вважаючи відмову протиправною, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що ОСОБА_1 , 27.09.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою (довільної форми) про переведення пенсії з інвалідністю на пенсію по віку та здійснення перерахунку пенсії з врахуванням коефіцієнту нова середня 9118,81 у зв`язку з тим, що в неї є більше двох років страхового стажу після нарахування і заяву на перерахунок не писала. До заяви долучила копію трудової книжки. Вказана заява ОСОБА_1 була розглянута Головним управлінням у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та листом від 26.10.2021 вих. № 15491 -14556/Д-52/8-1300/21 надано відповідь, якою роз`яснено заявниці про порядок, умови та підстави для переводу її на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році. Тому, посилання позивачки у позовній заяві від 14.12.2021 на те, що відповідач вчинив протиправні дії та відмовив позивачці у переведенні пенсії з інвалідності на пенсію по віку із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81) не заслуговує на увагу, оскільки така заява (довільної форми) розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в порядку звернення громадян, згідно положень Закону України «Про звернення громадян», а отже підстав для винесення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення про задоволення чи відмову в задоволенні вимог заявниці з цього питання не могло бути. Крім того, представник відповідача зазначив, що ч. 2 ст.33 Закону 1058 передбачено, що непрацюючі, особи, зокрема, з інвалідністю ІІІ групи мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Тому, керуючись ч.2 ст.33 Закону 1058, на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017, Головним управлінням проведено з 24.11.2017 перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, та з 01.12.2017 переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. З 01.04.2020 проведено масовий перерахунок по стажу відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону 1058. Після вказаного перерахунку пенсії пораховано стаж роботи за період роботи з 01.11.2017 по 30.11.2017 з 01.12.2017 по 26.12.2017 (безробіття), з 01.01.2018 по 29.08.2019 (безробіття), з 01,01.2019 по 30.11.2019, з 01.12.2019 по 09.12.2019 (безробіття), з 01.01.2020 по 29.02.2020 (безробіття). Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону 1058, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії. Тобто, законодавцем визначено чітку умову, яка має бути обов`язково дотримана при переведенні особи вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням середньої плати (доходу), визначеної ч. 2 ст. 40 Закону №1058 для призначення пенсії, а саме після призначення пенсії по інвалідності особа повинна пропрацювати не менше як 24 місяці. Так як, позивачка після 01.12.2017 не набула 24 місяці стажу роботи (не працювала), що підтверджується записами її трудової книжки № НОМЕР_2 , то перевести її на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році, - не має підстав. На думку представника відповідача, дії Головного управління є правомірними, грунтуються на Конституції та законах України, а позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необгрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства, тому просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 , та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивачка є інвалідом III групи загального захворювання, та з 16.07.1997 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV від 09.07.2003.

Після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжувала працювати та сплачувала страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, про що свідчить трудова книжка позивача та довідка форми ОК-5.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено з 24.11.2017 перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, та з 01.12.2017 переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.05.1980 позивачка ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна у Мостиському районному центрі зайнятості:

06.12.2017 їй розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно з п.п.1,3,4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НТ 171227 від 27.12.2017);

29.08.2018 припинено виплату допомоги по безробіттю згідно п.п.З п.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НТ 180830 від 30.08.2018);

23.12.2019 розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч.2,4 ст.22 та ч.3 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (наказ № НГ 200220 від 20.02.2020);

24.01.2021 припинено виплату допомоги по безробіттю згідно п.п.10 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НГ 210125 від 25.01.2021);

19.02.2021 поновлено виплату допомоги з безробіття згідно ч.2,4 ст.22, ч.3 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НГ 210225 від 25.02.2021);

27.08.2021 припинено виплату допомоги з безробіття згідно п.п.7 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НГ 210821 від 28.08.2021).

Оскільки допомога по безробіттю є виплатою за одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування (страхування на випадок безробіття), період одержання цієї допомоги повинен бути включений до страхового стажу позивачки. Отже страховий стаж ОСОБА_1 становить:

за період з 06.12.2017 по 29.08.2018 - 8 місяців і 23 дні;

за період з 23.12.2019 по 24.01.2021- 1 рік 1 місяць 1 день;

за період з 19.02.2021 по 27.08.2021 - 6 місяців 8 днів;

Всього за вищевказаний період 2 роки 4 місяці 1 день.

У зв`язку із досягненням пенсійного віку 27.09.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснення перерахунку пенсії з врахуванням коефіцієнту нова середня 9118,81грн. у зв`язку з тим, що в неї є більше двох років страхового стажу після нарахування пенсії і раніше заяву на перерахунок вона не писала. До заяви долучила копію трудової книжки.

Листом від 26.10.2021 №15491-14556/Д-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивачку про те, що відповідно до ст.45 Закону України №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч.2 ст.40 цього Закону для призначення пенсії. Частиною 2 ст.33 Закону 1058 передбачено, що непрацюючі особи, зокрема, з інвалідністю ІІІ групи мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Тому, керуючись ч.2 ст.33 Закону 1058, на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено з 24.11.2017 перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, та з 01.12.2017 переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Оскільки, після 01.12.2017 позивачка не працювала та не набула 24 місяці стажу роботи а тому переводити на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81) відповідач підстав не вбачає.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.6 Закону №1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Згідно ст.7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Стаття 51 Закону №1788-XII визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Отже, пенсія за вислугу року встановлюється до часу настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з абз.1 ст.1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 2 Закону №1788-XII визначає, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Суд врахував, що позивачу з 16.07.1997, як особі з інвалідністю III групи загального захворювання призначено пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст.6 Закону №1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Згідно зі ст.7 Закону №1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Отже, пенсія по інвалідності встановлюється до часу настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Частиною 1статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) закріплено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За приписами частини 1 статті 40 Закону №1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IVвизначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 цього Закону № 1058-IVпенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3статті 45 цього Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною 2 статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 16.07.1997 ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю III групи загального захворювання призначено пенсію по інвалідності.

Після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжувала працювати та сплачувала страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, про що свідчить трудова книжка позивача та довідка форми ОК-5.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017, Головним управлінням проведено з 24.11.2017 перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, та з 01.12.2017 переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

У зв`язку із досягненням пенсійного віку 27.09.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснення перерахунку пенсії з врахуванням коефіцієнту нова середня 9118,81грн. у зв`язку з тим, що в неї є більше двох років страхового стажу після нарахування пенсії і раніше заяву на перерахунок вона не писала.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр) (пункт 1.1).

Відповідно до пункту 1.9 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб порталу).

При цьому, пунктом 2.1 Порядку визначено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (пункт 4.1).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини 3 статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

З аналізу наведених норм права вбачається, що особа має право на отримання різних видів пенсії, які можуть призначатися або у відповідності до Закону №1058-IV, або згідно Закону №1788-ХІІ. При цьому, громадянин сам обирає вид пенсії, яку бажає отримувати, подавши до органу, що призначає пенсію, відповідну заяву. У свою чергу, отримавши вказану заяву територіальний орган зобов`язаний перевірити її на відповідність вимогам Порядку та прийняти рішення за наслідками такого розгляду.

Листом від 26.10.2021 №15491-14556/Д-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивачку про те, що відповідно до ст.45 Закону України №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч.2 ст.40 цього Закону для призначення пенсії. Частиною 2 ст.33 Закону 1058 передбачено, що непрацюючі, особи, зокрема, з інвалідністю ІІІ групи мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Тому, керуючись ч.2 ст.33 Закону 1058, на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.12.2017, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено з 24.11.2017 перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, та з 01.12.2017 переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Оскільки, після 01.12.2017 позивачка не працювала та не набула 24 місяці стажу роботи а тому переводити на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021 році (9118,81) відповідач підстав не вбачає.

Разом з тим, всупереч наведених вимог, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішення за наслідками розгляду поданої 27.09.2021 позивача заяви про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснення перерахунку пенсії з врахуванням коефіцієнту не приймало, як і не здійснювало формування передбаченого пунктом 1.9 Порядку повідомлення.

У свою чергу, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, з наведеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд наголошує, що дослідження правомірності прийняття рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень повинно здійснюватися на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовуватись юридичною правильністю (правомірністю) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі №826/16634/16, від 05.09.2018 у справі №826/8956/17 та від 12.06.2018 у справі №826/4406/16, яка в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивачки до суду з позовом її право, зокрема, на переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку, відповідачем порушене не було, оскільки рішення про відмову у задоволенні поданої нею заяви не приймалось.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що підстави для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та здійснити перерахунок і виплату пенсії у відповідності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутні.

В силу положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція у спорі, що розглядається, викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 20.02.2016 у справі №804/14800/14.

Пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи наведене та те, що відповідач не здійснив належним чином розгляд поданої позивачем заяви, керуючись статтями 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача задовольнити їх частково шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву позивача від 27.09.2021 про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку та прийняти відповідне рішення.

Щодо вимоги про застосування середньої заробітної плаги (доходу) в Україні, яка застосовується при призначенні пенсії у 2021році (9118,81) з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з часу набуття законного права на пенсію за віком, - з 27 серпня 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини 3 статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Однак, відповідач не відмовляв позивачу у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Відтак, вказана вимога скерована позивачем щодо правовідносини, які мають відбутися в майбутньому, проте Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати в загальній сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.09.2021 про переведення пенсії з інвалідності на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.