Справа № 723/4932/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/4932/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яківчик І.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

23 березня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Чернівецькій області Дупешка Вадима Миколайовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до інспектора УПП в Чернівецькій області Дупешка Вадима Миколайовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4956855 від 27.10.2021.

Сторожинецький районний суд Чернівецької області рішенням від 30.12.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що доводи позивача стосовно порушення відповідачем норм КУпАП при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4956855 не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого суд доходить до переконання, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідач позбавив позивача можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.ст.278, 279 КУпАП щодо реалізації водієм права на отримання правової допомоги.

Вважає, що відповідачем не було надано жодних доказів вчинення правопорушення, а тому відповідачем правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 жовтня 2021 року щодо позивача, відповідачем була винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови позивач визнаний винним в тому, що він керуючи 27.10.2021 о 14 годині 14 хв. автомобілем Мерседес-Бенц по вул. Винниченка, 18А в м. Чернівці, порушив вимогу дорожнього знаку 2.1 та п.п. 8.4 ПДР України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно із ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух , встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності притягуються водії, які порушили вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини дороги.

Згідно з частинами 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена статтею 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, із змісту адміністративного позову, позивач не оспорює своє порушення вимог дорожнього знаку 2.1, однак оспорює процедуру притягнення його до відповідальності та винесення відповідачем постанови про це, виходячи з чого суд здійснює розгляд позову не виходячи за його межі так як підстав для цього судом не встановлено.

Тобто, матеріали справи підтверджують наявність вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а саме порушення вимог дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, а відповідно вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, доводи позивача стосовно порушення відповідачем норм КУпАП при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4956855 не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КУпАП, визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань від імені органів Національної поліції , вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а, від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 та від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачем не було надано жодних доказів вчинення правопорушення, а тому відповідачем правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки на запит представника позивача (а.с. 8), Управлінням патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції було повідомлено, що всі наявні відеозаписи від 27.10.2021 можливо отримати на власні оптичні носії.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.