Справа № 532/2360/21
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомир Миколайович,

відповідач Департамент аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті,

представник відповідача Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Гонтар П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті, провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

Встановив:

05 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримав постанову серії ВМ № 00000164 від 18.10.2021 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п. 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 8,7 % (8,325 тон) та навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7,7 % (6,23 тон).

Позивач вважає, що обставини, вказані в постанові, не підтверджені доказами та не відповідають дійсним обставинам справи.

Пунктом 22.5 ПДР України встановлено обмеження руху транспорту із навантаженням на строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т. Якби фактична маса належного позивачу транспортного засобу дійсно перевищувала нормативний параметр на 8,325 тон, як про це зазначено в постанові серії ВМ № 00000164 від 18.10.2021 року, таке перевищення складало б 20,8 % від нормативного параметру, який становить 40 тон (8,325 / (40 / 100) = 20,8). Натомість у даній постанові зазначено, що перевищення становило 8,7 %. Проте в разі перевищення нормативного параметру, який становить 40 тон, на 8,7 %, то таке перевищення повинно становити 3,48 тон (40 х 8,7 % = 3,48), а не 8,325 тон, як про це вказано в постанові.

Те ж саме стосується інформації щодо перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7,7 % (6,23 тон). У даному випадку нормативний параметр становить 22 т, тому його перевищення на 6,23 тон повинно становити 28,3 % (6,32 / (22 / 100) = 28,3). Натомість в оскаржуваній постанові зазначено, що перевищення становило 7,7 %. Однак у разі перевищення нормативного параметру, який становить 22 тон, на 7,7 %, то таке перевищення повинно становити 1,694 тон (22 х 7,7 % = 1,694), а не 6,23 тон, як про це вказано в постанові.

Вказане свідчить, що технічний засіб вимірювання передає некоректні дані, що також підтверджується відомостями з офіційного вебсайту Державного агенства автомобільних доріг України.

Також позивач зазначає, що в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174, пристрій, за допомогою якого відбулось вимірювання, не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки результати вимірювання є суперечливими і арифметично неправильними.

Постанова серії ВМ № 00000164 від 18.10.2021 року не відповідає вимогам пунктів 9 та 17 Порядку № 1174, оскільки в постанові міститься лише посилання на пункт 22.5 ПДР України, а конкретна інформація про нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на відповідній ділянці автомобільної дороги відсутня. Станом на 12.10.2021 року на автошляху М-22 на відрізку км 74+810 не було розміщено відповідні дорожні знаки 5.96.1 «Зона габаритно-вагового контролю» та 5.96.2 «Кінець зони габаритно-вагового контролю». На офіційному веб-сайті Мінінфраструктури відсутнє офіційне оголошення про розміщення на автошляху М-22 на відрізку км 74+810 автоматичного пункту зважування.

Вказане свідчить про те, що використання інформації, яка передавалася зазначеним автоматичним пунктом, здійснювалося протиправно.

Крім цього, оскаржувана постанова має графу «Назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер», у якій зазначено: «зав.№1, WAGA-WIM35». На думку позивача, дана інформація є неповною та не дозволяє достовірно ідентифікувати технічний засіб, оскільки замість чотирьох параметрів (назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер) зазначено лише два.

За змістом норм ст.ст. 279-5, 283 КУпАП, посадова особа зобов`язана надіслати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення, яка містить підпис такої посадової особи. Однак відповідачем на адресу позивача надіслано постанову, яка не містить підпису. Натомість у постанові зазначено номер сертифікату кваліфікованого електронного підпису ОСОБА_2 .

Тобто оригінал постанови створено в електронній формі, що не передбачено нормами КУпАП, а на адресу ОСОБА_1 надіслано копію електронного документа на папері, яка жодним чином не засвідчена. Порядок засвідчення та надання юридичної сили копії електронного документу в паперовому вигляді чинним законодавством не встановлено, що свідчить про недопустимість використання таких копій суб`єктами владних повноважень, які зобов`язані діяти виключно в межах повноважень та в спосіб, що визначені Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 прохає суд скасувати постанову і закрити провадження у справі.

07 грудня 2021 року від представника відповідача Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті адвоката Гонтар П.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано з правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Самостійно проведені позивачем математичні підрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження.

Необґрунтованими є доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не відображено тип вантажу, що перевозився, а також відсутній підпис особи, яка склала постанову, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку № 1174, а також ст. 283 КУпАП. Постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Про фіксацію автоматичними пунктами фактів правопорушень водії повідомлені, що підтверджується схемою організації дорожнього руху АД-ОДР.01.

На підставі викладеного, адвокат Гонтар П.А. прохала відмовити в задоволенні позову та розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач, провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомир Миколайович, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

13 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі. Так, у постанові відсутні дата та час фіксації здійснення вимірювання; смуга руху; напрямок руху; максимальне дозволене навантаження на вісь; марка; модель; державний номерний знак причепу; категорія транспортного засобу; тип транспортного засобу; повна маса транспортного засобу; ширина; вита; довжина; розподіл навантаження за вісями, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей; фактична міжосьова відстань; фактична шинність (кількість коліс) на вісі.

Крім цього, відповідачем не надано жодного документу, який би визначав, зокрема, розмір максимально допустимої похибки на обладнанні, яким було проведено зважування транспортного засобу. Тому за відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, та за відсутності будь-яких інших документів, якими визначено розмір максимально допустимої похибки, результати проведених вимірювань не можуть слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Інформація про вчинене правопорушення відповідачем передана від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, що містить засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Проте така інформація суду не надана, що свідчить про відсутність належних доказів про вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 прохав позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розгляд справи проводити без його участі.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. До участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено Департамент аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року замінено процесуальний статус Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на співвідповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою серії ВМ № 00000164 від 18.10.2021 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2021 року о 07 годині 45 хвилин за адресою: М-22 км 74+810 Полтавська область, допустив рух транспортного засобу марки VOLVO FH 13.440 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 8,7 % (8,325 тон), навантаження на строєні осі на 7,7 % (6,23 тон) (а.с.11).

Згідно із ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (станом на час вчинення адміністративного правопорушення), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наказом Міністерства інфраструктури від 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908, затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Вказаний підзаконний нормативно-правовий акт визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. При цьому, в Інструкції відсутні вимоги здійснювати виклик особи для складання постанови.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512 (далі Інструкція).

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

У позовній заяві Котенко М.О. зазначив, що не погоджується із складеною стосовно нього постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки інформація про вчинене ним адміністративне правопорушення, вказана в оскарженій постанові, не відповідає дійсності і є очевидно помилковою.

Позивач мотивував це тим, що в постанові зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, вказаних у п. 22.5 ПДР України. Однак п. 22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено обмеження щодо руху транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Судом встановлено, що постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказана інформація в постанові відсутня.

Представником відповідача не надано жодних матеріалів, що стосувалися б оспорюваної постанови, в тому числі результати зважування транспортного засобу в русі (фото транспортного засобу), з яких однозначно вбачається вчинення правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення є рішенням, яким встановлюється правопорушення, а не доказом такого порушення.

Також представником відповідача не спростовано посилання позивача на некоректні дані системи зважування на автошляху М-22, на які посилався позивач.

У вiдповiдностi до пп. 2,3 та п. 2 Постанови Кабiнетy Міністрів України вiд 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобiльних дорiг загального користування», вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вісь (oci) транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї; великоваговi та великогабаритнi транспортнi засоби транспортнi засоби, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi навантаження на вісь (oci) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрiв, що зазначенi в пунктi 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабiнетy Mіністрів України вiд 10.10.2001 року № 1306. При цьому, транспортний засiб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи бiльш як на 2 вiдсотки.

Вiдповiдно до п. 9 роздiлу II «Вимог до облаштування та технiчного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобiльних дорогах загального користyвання», затверджених наказом міністерства iнфраструктури вiд 28.07.2016 року № 255, вагове обладнення повинно забезпечувати по осьове зважування у pyci i визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше нiж 2 вiдсотки та дискретністю вимірювання в межах технiчних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому, довiдка повинна мiстити показники зважування, виданi спеціалізованим обладнанням по кожнiй ocі окремо, а також пiдсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку № 879 та згiдно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (oci) транспортного засобу спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї (Укрметртестандартом), не затверджена.

Частиною 2 статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі Порядок № 1174).

Згідно п. 2 Порядку № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 13 Порядку № 1174 встановлено, що під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

У даному випадку технічний засіб, на підставі вимірювань якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки результати таких вимірювань є суперечливими і арифметично неправильними.

Пунктом 17 Порядку № 1174 визначено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Проте в оскаржуваній постанові міститься лише посилання на пункт 22.5 ПДР України, а конкретна інформація про нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на відповідній ділянці автомобільної дороги відсутня.

Пункт 9 Порядку № 1174 містить вимогу, відповідно до якої інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції від 16 червня 2021 року) затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно з додатком 1 Інструкції, мотивувальна частина постанови має містити: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, зафіксовано транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Як вже зазначалося, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказана інформація в постанові відсутня

Доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм суду не надано.

Представник відповідача належним чином не обґрунтував відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Суд вважає, що наявність сертифікату на вимірювальний засіб, проведення його повірки не може достеменно свідчити, що саме на час події він був повністю справний і доказів цього відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., а тому оскільки позов задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті, де працює провідний фахівець, який виніс оскаржувану постанову.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті, провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ВМ № 00000164 від 18 жовтня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути із Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

відповідач провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомир Миколайович, юридична адреса: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14.

відповідач Департамент аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14.

Суддя