Справа № 2-а-802/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-802/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

о 16 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Горегляд О.І.,

розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права на призначення державної і додаткової пенсії у встановленому законом розмірі, перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визнання права на призначення державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року до 18 січня 2010 року і з 01листопада 2010 року до 01 жовтня 2013 року, про зобов`язання відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01 січня 2006 року до 18 січня 2010 року і з 01 листопада 2010 року до дня ухвалення рішення, про зобов`язання відповідача зробити донарахування та виплату пенсії за 2006-2010 роки, виходячи із розрахунку 8 мінімальних розмірів державної пенсії за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% від встановленого законодавцем мінімального розміру державної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосувавши розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 15-річний стаж.

Враховуючи достатність обставин, повідомлених ОСОБА_1 в позовній заяві і в доданих до неї документах, та встановлених судом із матеріалів пенсійної справи позивачки №112247. наданих управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, а також відсутність заперечень відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної адміністративної справи в порядку скороченого провадження одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права на призначення державної і додаткової пенсії у встановленому законом розмірі, перерахунок та виплату пенсії підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасовоївтрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені наступні зміни: «текст статті 50 викласти в такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами»; «частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності -160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо якихвстановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групіінвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратилипрацездатність: по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами». У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною сьомою.»; «частину третю статті 67 викласти в такій редакції: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року, тобто з дня ухвалення Конституційним судом України рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 15 жовтня 2007 року ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

З27 вересня 2010 року позивачку визнано інвалідом другої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №0175716 від 08 жовтня 2010 року. Вказана інвалідність встановлена до 01 жовтня 2013 року.

Посвідчення серії НОМЕР_2 , видане управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 29 січня 2001 року, та матеріали пенсійної справи №1 12247 свідчать, що в 2000 році ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як інваліду другої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Документи пенсійної справи №112247 підтверджують, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. З 01 січня 2006 року до 17 січня 2010 року включно ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалід другої групи, інвалідність якої має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, призначену відповідно до ст.54 Закону України«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі її письмової заяви №268 від 06 березня 2006 року. В подальшому, як слідує з розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №112247 від 02 лютого 2010 року, з 18 січня 2010 року позивачку на підставі її заяви №39 від 18 січня 2010 року переведено на інший вид пенсії - по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:»). З 01 листопада 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, ОСОБА_1 на підставі заяви №409 від 01 листопада 2010 року отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно з ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №112247 від 01 листопада 2010 року. Наведені обставини також підтверджуються довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №424 від 15 листопада 2010 року.

Матеріали пенсійної справи №112247 також свідчать, що в період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, позивачці також була призначена відповідачем додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області визнає право ОСОБА_1 на отримання державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно з ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року до 17 січня 2010 року включно та з 01 листопада 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року, а також на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно. Проте, розмір державної і додаткової пенсій, призначених позивачці у вищевказаний період часу на підставі ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», був обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України» від 03 січня 2002 року №1, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року №530 і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року №654. Тобто між сторонами в даній справі існує спір лише щодо , розміру вказаних пенсійних платежів.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суперечать вимогам ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Оскільки пенсія ОСОБА_1 має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата позивачці повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не доведено, що нарахування і виплата позивачці пенсії здійснена управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у відповідності до вимог чинного законодавства України. Будь-яких заперечень проти позову відповідач в суд не надав.

З`ясувавши всі фактичні обставини на підставі наявних в справі доказів, суд встановив, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило бездіяльність, оскільки не здійснило нарахування і виплату ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року до 17 січня 2010 року включно та з 01 листопада 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, в розмірах, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки порушує права позивачки, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. інваліда другої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. які в даному випадку підлягають судовому захисту. При цьому суд на підставі ч.2 ст. 11 КАС України вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 в частині перерахунку і виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначивши цей платіж за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, протягом якого позивачці відповідачем фактично було здійснене призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку * за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналізуючи вказану норму цього Закону, суд з`ясував, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема статтею 57 наведеного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії, за бажанням того, хто звернувся за пенсією. На думку суду, застосування частини 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нерозривно пов`язано із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст.57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення або більш короткі строки, визначені цією статтею, або ж було взято заробіток відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов`язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років задоволенню не підлягає, так як частиною 2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону. В даному випадку судом встановлено, що на теперішній час. починаючи з 01 листопада 2010 року, згідно з розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №112247 від 01 листопада 2010 року позивачка одержує державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та має стаж роботи менше, ніж 15 років, - 11 років 9 місяців і 18 днів. Отже, за таких обставин, підстави для проведення перерахунку її пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15-тирічний стаж роботи згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відсутні.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.1 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ч. 1 ст.2, ч.1 ст.8. ч.4ст.9. ч.1 ст.71. ч.1 ст.158,ст.159, ч.ч.4-8 ст.183-2, ч.ч.1, 2 ст.186, ч.1 ст.256 КАС Українисуд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права на призначення державної і додаткової пенсії у встановленому законом розмірі, перерахунок та виплату пенсії задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно, і відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи», із застосуванням розміру мінімальноїпенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року до 17 січня 2010 року включно та з 01 листопада 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року до 17 січня 2010 року включно та з 01 листопада 2010 року до теперішнього часу, тобто до 02 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання права на призначення державної і додаткової пенсії у встановленому законом розмірі, перерахунок та виплату пенсії - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду черезКузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга зодночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.І.Горегляд