Справа № 500/578/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/578/21 пров. № А/857/22668/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Кахнич Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Баб`юк П.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 01 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами, у якій просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 грудня 2015 року по 05 лютого 2016 року;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 лютого 2016 року із розрахунку базового місяця для нарахування індексації - січень 2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 500/578/21 у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що обставина, з якою заявник пов`язує перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не може вважатися нововиявленою у розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити судове рішення, яким задовольнити його позов. У обґрунтування своїх вимог посилається на роз`яснення Міністерства соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики) щодо порядку нарахування індексації грошових доходів населення та вважає, що суд безпідставно відмовив йому в задоволенні позову.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 500/578/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2, Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з висновками, що викладені у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, позивач звернувся із заявою про перегляд такого рішення за нововиявленими обставинами.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції процесуального питання, що розглядається, оскаржуваним судовим рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначені у частині 2 статті 361 КАС, якими є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Виходячи із заявлених позивачем вимог, він обґрунтовує необхідність перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі, що розглядається, наявністю листа-роз`яснення Мінсоцполітики від 28 жовтня 2021 року №187/0/214-21 щодо індексації грошових доходів, наданий у відповідь на звернення позивача від 28 вересня 2021 року, у якому роз`яснено застосування пунктів 2 і 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року.

На переконання апеляційного суду, виходячи із наведених приписів процесуального закону, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Окрім того, слід наголосити, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Відтак, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуте на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Під нововиявленою обставиною слід розуміти фактичну обставину, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Разом із тим, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 КАС, а відтак, не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 500/578/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише з підстав, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 22 березня 2022 року.