Справа № 127/31779/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/350/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання неправомірною та скасування постанови серії ЕАО №5009156 від 09 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даним адміністративним позовом, в якому зазначив, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5009156, 09 листопада 2021 року о 20.02 год. по вул. Пирогова, 39 в м. Вінниці, він, керуючи транспортним засобом марки «BMW 5181», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, а також перевозив неповнолітню дитину зростом до 140 см, без дитячого крісла або бустера, що дозволяє пристебнути дитину ременем безпеки, чим порушив п. 21.11 «б» ПДР України. За вказане адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та винесена із порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, жодного доказу на підтвердження вищезазначених обставин працівники поліції не надали. Під час спілкування з працівниками поліції, він їм повідомляв, що на момент перетину суцільної лінії, її взагалі там не було. Також пояснив працівникам поліції, що в нього дійсно відсутнє дитяче крісло, однак зауважив та показував, що заднє сидіння його транспортного засобу, де сиділа дитина, обладнане спеціальним бустером, що кріпиться на ремінь безпеки. Його дитина перебувала на задньому сидінні, яке було обладнано спеціальним спецзасобом - бустером, поруч з дитиною сиділа його дружина ОСОБА_2 . Крім того, законодавство України не містить переліку спеціальних засобів, за допомогою яких необхідно перевозити дитину. Інспектор поліції не провів заміри дитини, щоб вказувати на необхідність будь-якого застосування спеціальних засобів для перевезення. Відповідно до правил перевезення дітей, застосовується спецзасіб для дітей зріст яких менше 145 см, хоча такий засіб був наявний. Інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення, клопотання та зауваження щодо невинуватості у вчиненні правопорушення та відсутність обставин порушення ним будь-яких правил дорожнього руху, зокрема п. 21.11 «б» ПДР України. Крім того, поліцейським під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не було дотримано вимог п. 5, п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, поліцейські грубо порушили норми ст.ст. 268, 280 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати неправомірною та скасувати постанову серії ЕАО № 5009156 від 09.11.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП, провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року вказаний адміністративний позов був залишений без руху, позивачу був наданий строк для усунення недоліків позову, які він усунув у визначений судом термін.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 16 грудня 2021 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2022 року задоволено клопотання позивача та замінено первісного неналежного відповідача - інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Шемчук І.М. на належного відповідача - Департамент патрульної поліції, підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 21 січня 2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Цубер М.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, та долучив до матеріалів справи в якості доказу диск з відеозаписом події, яка мала місце за участю позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в межах наданих сторонами доказів та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 листопада 2021 року інспектором поліції 1-го батальйону 1-ї роти УПП у Вінницькій області ДПП Шемчук І.М. була винесена постанова серії ЕАО №5009156 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 . Згідно із зазначеною постановою, 09 листопада 2021 року о 19.52 год. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 39 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 5181», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, а також перевозив неповнолітню дитину зростом до 140 см без дитячого крісла або бустера, що дозволяє пристебнути дитину ременем безпеки, чим порушив п. 21.11 «б» ПДР України - забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см або тих, що не досягли12-річного віку, - у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч. 1 ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з пунктом 21.11 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см або тих, що не досягли 12-річного віку, - у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Диспозиція ч. 10 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом з порушенням правил перевезення дітей.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 77 КАС України регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Представником відповідача Цубером М.М. до матеріалів справи в якості доказу був долучений диск з відеозаписом події, яка мала місце 09 листопада 2021 року за участю позивача. Із оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач перевозив на задньому пасажирському місці дитину зростом менше ніж 145 см без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки. Отже, твердження позивача про те, що його дитина перебувала на задньому сидінні, яке було обладнано спеціальним спецзасобом - бустером, не відповідає дійсності. З відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано момент, коли на запитання поліцейського, чому позивач перевозить дитину без дитячого автокрісла, останній повідомив, що автокрісло знаходиться у нього вдома в гаражі.

Крім того, як вбачається з відеозапису, процедура оформлення поліцейським оскаржуваної постанови порушена не була, поліцейський діяв згідно з нормами КУпАП, а тому твердження позивача, що поліцейський грубо порушив вимоги законодавства при складанні постанови є непереконливими і спростовуються оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р., при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5009156 від 09 листопада 2021 року.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова серії ЕАО №5009156 від 09 листопада 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 10 ст. 121, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання неправомірною та скасування постанови серії ЕАО №5009156 від 09 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: