Справа № 240/36540/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Житомир справа № 240/36540/21

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо невиплати як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік 8992,00 грн. протиправною;

- стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації на користь позивача недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі 8992 грн.,

В обґрунтування позову зазначає, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 відповідач протиправно виплатив йому в 2021 році грошову допомогу до 5 травня в розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не подав письмовий відзив на позовну заяву.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, має право на пільги, встановлені ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і відповідачем йому була виплачена у 2021 році до 5 травня допомога у розмірі 3391,00 грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 за №325.

Позивач, вважаючи, що йому вказана допомога була виплачена у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, звернувся до суду з даним позовом.

Фактичною підставою для звернення із цим позовом та мотивами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є:

- не здійснення нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги до 5 травня в 2021 році у розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- проведення нарахування і виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня в 2021 році не в повному обсязі, без урахування рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 за №3-р/2020, яким визнано неконституційним окреме положення п.26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд, враховуючи правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 по справі № 440/2722/20, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021, вважає, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020 від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) про визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, статті 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 27.02.2020 діють та мають застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 367-XIV від 25.12.98 статтю 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було доповнено частиною четвертою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

На 01.01.2021 розмір мінімальної пенсії за віком складав 1769,00 грн., тобто відповідач повинен був виплатити позивачу 12383 грн., а виплатив, як встановлено судом, 3391,00 грн., тобто недоплачені 8992,00 грн. (1769,00 грн.х7-3391,00 грн.).

Таким чином відповідач, виплативши позивачу у 2021 році разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 вчинив протиправно, а тому суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача недоплачену допомогу в сумі 8992,00 грн.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, то суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 382 КАС України, встановлення судового контролю можливе, коли рішення суду носить зобов`язальний характер, чого не має в даному випадку, а тому не має і підстав для встановлення судового контролю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чуднівська, 105, м. Житомир, 10005, код 20405992) задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати ОСОБА_1 у 2021 році до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.

Стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 8992,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк