Справа № 420/12476/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12476/21

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Кравченка К.В.

суддів: Джабурія О.В., Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ПФУ в Одеській області, в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №60 від року 03.02.2021 щодо зменшення розміру пенсії при перерахунку відсотку з 80 % до 60% від розміру середнього заробітку;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №60 від 21.04.2021 року щодо застосування обмеження максимального розміру;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 13.12.2019 року з урахуванням підвищення заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №460 від 23.03.2020 року виходячи з розрахунку 80% від розміру середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати з посади начальника відділу Одеської обласної прокуратури без обмеження граничним розміром, з урахуванням вже здійснених виплат;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.10.2020 року з урахуванням підвищення заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №460 від 05.11.2020 року виходячи з розрахунку 80% від розміру середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати з посади начальника відділу Одеської обласної прокуратури без обмеження граничним розміром, з урахуванням вже здійснених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року провадження у справі відкрито.

23 грудня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до завершення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289 від 02.08.2021 року щодо невідповідності Конституції України положення абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI у частині поширення їх дії на Закон №1697, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За вказаних обставин позивач вважає, що існують підстави, передбачені пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289 з метою застосування вказаного рішення при розгляді даної апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми слідує, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає лише в разі об`єктивної неможливості розгляду справи, при цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз поданого апелянтом клопотання вказує на те, що останнім не наведено переконливих та вагомих доводів для зупинення апеляційного провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289.

Колегія суддів зазначає, що за приписами частини другої статті 152 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною третьою цієї ж статті Основного Закону України встановлено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку, а встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Тобто, ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289 про визнання такими, що не відповідають частині першій статті 8, частинам першій, третій, п`ятій статті 17, частинам другій, третій статті 22, частинам першій, другій статті 24, частинам першій, четвертій, п`ятій статті 41, частині першій статті 46, частині першій статті 58, статті 64, частині першій статті 126, частині першій статті 129 Конституції України (є неконституційними), положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI у частині поширення їх дії на Закон № 1697, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не матиме впливу на норми матеріального права, які застосовані судом у справі, яка розглядається, і не зумовлює зміну правової регламентації спірних правовідносин у законодавстві, чинним станом на час виникнення останніх, а отже й зупинення провадження у даному конкретному випадку не можна вважати виправданим і таким, що є необхідним за цих обставин.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія не знаходить підстав для зупинення провадження у справі до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289 від 02.08.2021 року.

Керуючись ст.ст.236, 243, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 №18/289 від 02.08.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.