Справа № 380/18548/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/18548/21 пров. № А/857/23751/21

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Міністерства у справах ветеранів України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року (ухвалене головуючим - суддею Кухар Н.А. у м. Львові) у справі № 380/18548/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , оформленого протоколом від 02.09.2021 № 10 в частині п. 12 щодо ОСОБА_1 ;

зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кртаного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/5982/20, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності. За результатами розгляду заяви в отриманні допомоги позивачу відмовлено. Оскільки позивач вважає, що відповідачем порушено його права, за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту Міністерства у справах ветеранів, оформлене протоколом № 10 від 02.09.2021 року, у частині пункту 12 щодо ОСОБА_1 . Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що зазначена відповідачем підстава для відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не знаходить належного правового обґрунтування.

Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що суд не вправі зобов`язувати Міжвідомчу комісію прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач та відповідач.

Позивач у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В свою чергу відповідач в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 154 о/с від 27.05.2016 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника командира взводу батальйону поліції особливого призначення ГУНП, звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 352418 від 19.09.2016 під час первинного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Інвалідність встановлено на строк до 01.10.2017.

Згідно з постановою медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України по Львівській області № 111 від 22.10.2019, захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення ; захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції.

05.12.2019 під час повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала в результаті захворювання, пов`язаного з участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 330270.

Позивач звернувся до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про призначення йому виплати одноразової грошової допомоги на підставі ст. ст. 7, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно з протоколом засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 04.06.2020 № 1 прийнято рішення відмовити позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача порушують його права та інтереси, звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №380/5982/20, позов ОСОБА_1 задоволено частково - визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів, оформлене протоколом № 1 від 04.06.2020, у частині пункту 16; зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства у справах ветеранів України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/5982/20 - без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/5982/20, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

За результатами розгляду заяви в отриманні допомоги позивачу відмовлено.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, зазначеним у пунктах 11- 14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом б пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .

Підпункт б п. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 352418 від 19.09.2016 під час первинного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Інвалідність встановлено на строк до 01.10.2017.

22.08.2018 позивачу призначена та виплачена одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського по ІІІ групі інвалідності яка настала в результаті проходження служби в органах внутрішніх справ.

З 05.12.2019 позивачу після повторного огляду МСЕК була встановлена ІІ група інвалідності, яка настала в результаті захворювання, пов`язаного з участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що надає право на одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та пп. б п. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, спірним питанням у даному спорі є право позивача на збільшену грошову допомогу, що виникла після повторного огляду згідно рішення МСЕК.

Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Пунктом 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII передбачено вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги шляхом її виплати з урахуванням раніше виплаченої суми тим особам, яким раніше уже було встановлено факт ушкодження здоров`я і які раніше уже таку допомогу отримували, а також передбачено обмеження такої виплати строком у два роки з часу попереднього встановлення факту ушкодження здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України № 336 від 29.04.2016 затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Порядок № 336), який визначає механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, деяких категорій осіб (далі - одноразова грошова допомога).

В п. 6 Порядку №336 видно, що якщо протягом двох років особам, зазначеним в абз. 2 - 5 п. 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми .

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 розділу ІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів України 26 лютого 2021 року № 43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2021 року за № 521/36143 (далі - Положення), основними завданнями міжвідомчої комісії є призначення одноразової грошової допомоги особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону, у зв`язку з установленням інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з п. 4 розділу V Положення Міжвідомча комісія відмовляє в призначенні одноразової грошової допомоги в разі:

1) відсутності необхідних документів, визначених пунктами 7, 8 Порядку № 336;

2) виявлення факту отримання посвідчення члена сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни чи посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав, відмінних від зазначених в абзацах четвертому - восьмому пункту 1 статті 10 Закону та пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону;

3) подання неправдивих відомостей;

4) виявлення підробок у поданих документах;

5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції чи під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

6) якщо загибель (смерть) або інвалідність внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) особи є наслідком вчинення нею злочину, адміністративного правопорушення, дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, самогубства (крім установленого судом факту доведення особи до самогубства) або інших обставин, не пов`язаних із безпосередньою участю в антитерористичній операції чи участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

7) виявлення факту призначення особі одноразової грошової допомоги відповідно до Закону (крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 Порядку № 336) або інших законів України.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що факт попередньої виплати особі одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності не є причиною для відмови у здійсненні запитуваної виплати, а вказує лише на необхідність виплати одноразової грошової допомоги, з урахуванням попередньої.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення міжвідомчої комісії про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки наведений перелік підстав, які передбачені в п. 5 розділу 5 Положення № 1244/34215 для відмови в призначені одноразової грошової допомоги є вичерпним. Підстава як відмова в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліції» в переліку немає.

Щодо доводів апелянта ОСОБА_1 зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кртаного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2019, то колегія зазначає наступне.

В п. 4 ч.2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи, що при розгляді даної справи суд першої інстанції та апеляційний суд не перевіряв дотримання позивачем всіх умов для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки це належить до компетенції Міжвідомчої комісії, а тому суд не вправі зобов`язувати Міжвідомчу комісію прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок травми (контузії), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму.

Разом з цим, колегія суддів враховує ту обставину, що підставою для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги є проведена виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а не дотримання умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.7 Порядку № 336.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства у справах ветеранів України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 380/18548/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель