Справа № 389/639/22
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28.03.2022 Провадження №2-а/389/20/22
У Х В А Л А

28 березня 2022 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністратвинеого стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Перемот О.Г., 23 лютого 2022 року подала до суду дану позовну заяву, в якій позивач просить скасувати постанову інспектора УПП в Рівненській області сержанта поліції Йосипова В.П. у справі про адміністратвине правопорушення серії ЕАО №5137318 від 12 грудня 2021 року.

Разом з позовною заявою подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. На обгрунтування клопотання вказано, що 12 грудня 2021 року стосовно позивача було винесено постанову у справі про адміністратвине правопорушення серії ЕАО №5137318. Копія даної постанови на місці йому вручена не була, а була пізніше наділана поштою за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 . Але в період з 20 грудня 2021 року по 15 лютого 2022 року, він був відсутній за місцем своєї реєстрації, так як втративши роботу, виїздив на заробітки до міста Києва. Тому постанова, надіслана з УПП м.Рівне, доставлялася за місцем його проживання, але вручена не була, доказом чого є напис, виконаний листоношею на конверті. Відповідно до доданих трекінгу поштових відправлень лист був вручений 22 грудня 2021 року, але не йому, а йому безпосередньо переданий лише після повернення в місто Знам`янка, 15 лютого 2022 року. Дана обставина підтверджується довідкою квартального комітету. За вказаного позивач вважає, що пропуск встановленого законом строку на оскарження постанови у справі про адміністратвине правопорушення відбувся з незалежних від його волі обставин та підлягає поновленню.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи подано позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддею встановлено, що пред`явлений позов підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі ст.ст.288, 289 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається зі змісту заяви, позивач обґрунтовує пропущений строк звернення до адміністративного суду тим, що копія оскаржуваної постанови на місці розгляду справи йому не була вручена та фактично він її отримав лише 15 лютого 2022 року, так як в період з 20 грудня 2021 року по 15 лютого 2022 року, він був відсутній за місцем своєї реєстрації, виїздив на заробітки до міста Києва. Лист був вручений 22 грудня 2021 року, але не йому. На обгрунтування своїх доводів додав до клопотання довідку квартального комітету від 15 лютого 2022 року, в якій вказано що він був вісутній за місцем прожимвання в період з 20 грудня 2021 року по 15 лютого 2022 року так як виїздив на заробітки, а також поштовий конверт з його адресою, на якому містяться дві відмітки: про те, що поштове відправлення доставлялося, але адресата не було вдома та буде повторно відправлятися; про отримання поштового відправлення - 21 січня 2021 року.

Вказані у заяві обставини на обгрунтування поважності пропуску строку звернення та додані до заяви докази, суд вважає суперчливими, оскільки довідка квартального комітету не є достатнім доказом, який підтверджує відсутність особи за місцем проживання у зв`язку з виїздом на заробітки за межі міста. На поштовому конверті міститься відмітка про вручення поштового відправлення 21 грудня 2021 року, в будь-якому разі поштова кореспонденція вручається безпосередньо адресату, або ж дорослим членам його сім`ї, які повинні повідомити останнього про надходження поштового листа. Зрештою позивач був обізнаним про те, що стосовно нього складено оскаржувану постанову, тож повинен був вжити заходів щодо її оскарження у передбачений законом строк і не за місцем своєї реєстрації.

Таким чином, вказані підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суддя визнає неповажними. Позивачу необхідно надати суду належні докази на підтвердження викладених ним у заяві про поновлення строку оскарження обставин, або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами).

Частиною 1 ст.3 та ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18) зазначено про те, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви про оскарження постанов про адміністративне правопорушення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481грн. 00 коп.

Таким чином, за подання даної позовної заяви, повинен бути сплачений судовий в сумі 496 грн. 20 коп.

За подання даної позовної заяви до суду судовий збір не сплачено, при цьому в позовній заяві позивач посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, вказує, що звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Однак суд, приймаючи до уваги статус позивача - учасник бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, та зміст позовних вимог, переконаний, що за подання даної позовної заяви до суду позивачем все ж повинен бути сплачений судовий збір, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто пунктом 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг особам з інвалідністю внаслідок війни, визначено у статті 13 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону № 3551-XII.

Вказані висновки про застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17.

Чинний на сьогодні КАС України передбачає, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

Приймаючи до уваги те, що предметом позову у даній справі є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд приходить до висновку, що дана справа не пов`язана з порушенням прав позивача, як учасники бойових дій, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та повинен сплатити судовий збір у зазначеній вище сумі. Інших підстав звільнення позивача від сплати судового збору у позовні заяві не наведено.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому відповідно до ст.ст.123, 169 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Креуз проти Польщі») вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя в країні.

Разом з цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Зазначенена норма кореспондується зі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

З положень ст.9 КАС України вбачається, що заявник повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, за наявності підстав передбачених законом, заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про відстрочення/розстрочення або звільнення від сплати сплату судового збору із наведеними доводами та подати докази на їх підтвердження.

Керуючись ст.ст.160,169,241,248,294 КАС України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністратвинеого стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без руху, для усунення недоліків строком десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу: надати суду належні докази на підтвердження викладених ним у заяві про поновлення строку оскарження обставини, або вказати інші підстави для поновлення строку; сплатити судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. і на підтвердження зазначеного надати суду відповідні документи.

Банківські реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету за звернення до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

ОТРИМУВАЧ КОШТІВ:

Знам`янське УК/м. Знам`янка/22030101

КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 38011312

БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП)

КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА (МФО): 899998

РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA0011010

КОД класифікації доходів бюджету: 22030101

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали 28 березня 2022 року.

Суддя Г.В. Берднікова