Справа № 380/12908/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12908/21 пров. № А/857/21499/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Кахнич Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 19 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) щодо повернення без прийняття рішення заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності та зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850), виходячи з наявного права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності, з 29 січня 2020 року;

- зобов`язати МВС повторно розглянути заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, прийняти відповідне рішення;

- зобов`язати Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС) повторно прийняти, розглянути та скерувати до Міністерства внутрішніх справ України заяву разом з доданими до неї документами стосовно призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 380/12908/21 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено на МВС. При цьому, на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок щодо проведення відповідних процедур по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

У даному випадку ліквідаційною комісією ГУ МВС на виконання вимог пункту 8 Порядку № 850 направлено до МВС для прийняття рішення про призначення грошової допомоги подані позивачем матеріали з відповідним висновком.

У свою чергу в силу пункту 9 Порядку № 850 МВС за результатами розгляду поданих документів зобов`язане було прийняти одне із двох рішень: про призначення грошової допомоги або про відмову у призначення цієї допомоги. Однак жодного із цих рішень не прийнято. Натомість, документи на призначення одноразової грошової допомоги повернуто на опрацювання.

Суд звернув увагу на те, що можливість повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком № 850 не передбачена, а тому повернення МВС документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить згаданим нормам Порядку № 850.

Враховуючи те, що МВС діяло поза межами повноважень, визначених положеннями Порядку № 850, який передбачає прийняття одного з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем ГУ МВС, яке просить його скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що медико-соціальна експертиза (далі - МСЕК) позивачу проведена з порушенням пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року «Питання медико-соціальної експертизи». При цьому поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» позивач для проходження МСЕК не скеровувався. Наявні недоліки унеможливили прийняття рішення за надісланими матеріалами. Тому зазначені факти стали підставою для повернення позивачу документів на доопрацювання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 заперечив обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та відповідно до виписки з акта огляду МСЕК № 333385, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності.

29 січня 2020 року позивач звернувся із заявою (рапортом) до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС, у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено третю групу інвалідності через захворювання пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із висновком ГУ МВС «Про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 315 300,00 грн.

Листом №12068/33 від 23 квітня 2020 року Департамент охорони здоров`я та реабілітації МВС повідомив Департамент фінансово-облікової політики, що при розгляді документів для призначення одноразової грошової допомоги позивачу з`ясовано, що надані медичні документи оформлені з порушенням вимог законодавства України. З урахуванням зазначеного Департамент охорони здоров`я та реабілітації не може висловити обґрунтовану позицію з питання відповідності надісланих медичних документів вимогам, що визначені Порядком № 850.

Листом №13467/15-2020 від 27 квітня 2020 року «Про повернення матеріалів» Департамент фінансово-облікової політики МВС повідомив Ліквідаційну комісію ГУ МВС, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС вказано неналежне оформлення документів, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами. Матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги вказаним особам повертаються на доопрацювання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 380/8330/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ МВС щодо повернення ОСОБА_1 матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»; зобов`язано ГУ МВС повторно прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами стосовно призначення, нарахування та виплати йому грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05 травня 2021 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС із заявою, в якій просив на виконання згаданого рішення скерувати матеріали для призначення одноразової грошової допомоги до МВС.

Листом №31222/15-2021 від 09 липня 2021 року Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив Ліквідаційну комісію ГУ МВС, що Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС вказано на те, що МСЕК позивачу проведена з порушенням пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року «Питання медико- соціальної експертизи». При цьому, поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» позивач для проходження МСЕК не скеровувався. Наявні недоліки унеможливили прийняття рішення за надісланими матеріалами. Тому вони повертаються на доопрацювання.

ОСОБА_1 не погодився із такою відмовою та за захистом своїх прав звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом №580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано Законом України «Про міліцію» (далі - Закон № 565-ХІІ).

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту З Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ПІ групи.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цього Порядку; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

При цьому, на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок щодо проведення відповідних процедур по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

Як встановлено судом першої інстанції, ліквідаційною комісією ГУ МВС на виконання вимог пункту 8 Порядку № 850 направлено до МВС для прийняття рішення про призначення грошової допомоги подані позивачем матеріали з відповідним висновком.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що в силу пункту 9 Порядку № 850 МВС за результатами розгляду поданих документів зобов`язане було прийняти одне із двох рішень: про призначення грошової допомоги або про відмову у призначення цієї допомоги.

Разом із тим, відповідачем жодного із цих рішень не було прийнято, а натомість документи на призначення одноразової грошової допомоги повернуто на опрацювання.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були належні фактичні та правові підстави для висновку, що можливість повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком № 850 не передбачена, а тому повернення МВС документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить згаданим нормам Порядку № 850.

Окрім того, суд першої інстанції правомірно задовольнив і похідні вимоги щодо скерування ГУ МВС заяви разом з доданими до неї документами стосовно призначення одноразової грошової допомоги позивачу та повторного розгляду вказаної заяви МВС.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 380/12908/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 22 березня 2022 року.