Справа № 2-а-729/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-729/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 року м. Кузнецовськ

о 16 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок пенсії та її виплату, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2010 року ОСОБА_1 подала позов до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області (далі по тексту - УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області), в якому просить суд: зобов`язати відповідача провести їй відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, - в розмірі 50 (п`ятдесяти) процентів мінімальної пенсії завіком, починаючи з 01 січня 2007 року. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом третьої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно з доводами позивачки з 01 січня 2006 року на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй призначено державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмір яких, на її думку, повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте ОСОБА_1 стверджує, що розмір проведених УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області вказаних пенсійних нарахувань і виплат не відповідає розмірам, встановленим ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд задоволити її позовні вимоги.

Заперечень проти зазначеного позову ОСОБА_1 , заявленого до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок пенсії та її виплату, відповідачем не подано, і обставин, зазначених позивачкою на обґрунтування заявлених вимог, не спростовано.

Дослідивши та оцінивши обставини, повідомлені сторонами в письмовій формі, суд визнав їх достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення за результатом розгляду даної справи у скороченому провадженні без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази справи, суд визнав позов ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок пенсії та її виплату обгрунтованим в частині вказаних вимог за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 24 листопада 2010 року включно.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 10 квітня 2003 року, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 01 березня 2009 року її визнано інвалідом третьої групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії MCE - №145520 від 04 березня 2009 року та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК №242 від 13 березня 2003 року.Вказана інвалідність ОСОБА_1 встановлена до 01 березня 2012 року.

Посвідчення серії НОМЕР_2 , видане УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області 07 квітня 2003 року, свідчить, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою і перебуває на обліку в УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №113996, наданих суду відповідачем, слідує, що з 14 січня 2003 року позивачка отримувала пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, оскільки мала третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання та належала до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В зв`язку з отриманням іншого статусу - особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, і встановленням причинного зв`язку між захворюванням і наслідками Чорнобильської катастрофи, з 01 січня 2006 року ОСОБА_1 , подавши заяву 25 січня 2006 року №220, перейшла на інший вид пенсії - по інвалідності в розмірі фактичних збитків та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, що призначені на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які отримує й на даний час.

Довідкою УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області №835 від 28 жовтня2010 року підтверджується, що в межах позовних вимог - з 01 січня 2007 року по данийчас ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначені відповідачем на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте розмір цих пенсійних нарахувань і виплат, призначених позивачці, обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України» №1 від 03 січня 2002 року, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року, як свідчать довідки УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області №835 від 29 жовтня 2010 року, №837 від 28 жовтня 2010 року, №838 від 28 жовтня 2010 року, №839 від 28 жовтня 2010 року, №840 від 28 жовтня 2010 року. З наведеного слідує, що розмір нарахованої і виплаченої ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 24 листопада 2010 року включно, є значно меншим, ніж передбачено ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягали положення ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суперечать ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При визначенні розміру державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення

такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки державна пенсія по інвалідності позивачки та її щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок цих пенсійних нарахувань та їх виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунок і виплату ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, встановлених ст.50 і.ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 24 листопада 2010 року включно. Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною. Отже, позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню в межах обґрунтованості заявлених вимог.

Підпунктами 9, 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені наступні зміни: «текст статті 50 викласти в такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.»; «частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентівпрожиткового мінімуму для осіб, які втратилипрацездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратилипрацездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами». У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною сьомою.»; «частину третю статті 67 викласти в такій редакції: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року статті 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції. Таким чином, у 2008 році, а саме: з 22 травня 2008 року, тобто з дня ухвалення вказаного рішення Конституційним судом України у відповідача виникло чергове зобов`язання здійснити нарахування та виплату позивачці державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, діючій до 01 січня 2008 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, вимоги позивачки щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв`язку із вірогідним настанням певних наслідківзадоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни фактичних обставин у правовідносинах сторін, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, зокрема: групи інвалідності та місця проживання позивачки, а також можливе переведення ОСОБА_1 за її заявою із державної пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача в подальшому проводити виплату державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.2, 6 ст.71, ч.3 ст.99, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1, 2 ст.160, ст.ст.161-163, 183-2, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок пенсії та її виплату задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, встановлених ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 24 листопада 2010 року, з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 24 листопада 2010 року, з врахуванням проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо перерахунку і виплати пенсії в майбутньому часі, - відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплатдержавної і додаткової пенсій у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської облаві може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд