Справа № 462/8068/21
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/8068/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Кукулевського Анатолія Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАН № 4452326 від 07.07.2021 року, окрім цього просить закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою інспектора Кукулевського А. А. серії ЕАН № 4452326 від 07.07.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що він ніби то керуючи транспортним засобом КІА Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху: «На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі». Зазначає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконним у зв`язку з відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, вказує, що 07.07.2021 року, керуючи власним транспортним засобом, рухався по середній смузі дороги по вул. Городоцькій (у напрямку ТЦ «Скриня» - пл. Кропивницького), не здійснюючи руху по крайній правій смузі призначеній для маршрутних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що на вказаній частині дороги відсутня жодна горизонтальна дорожня розмітка 1.2, 1.24 (передбачена Правилами дорожнього руху), з огляду на це було взято під увагу те, що ширина дороги вказує на допустимість проїзду транспортних засобів у трьох смугах в одному напрямку. Пунктом 8.5.1. Правил дорожнього руху обумовлено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. Обґрунтованість позиції підтверджує наявність за адресою вул. Городоцька, 159 інформаційно-вказівного знаку 5.16, на якому вказано три смуги руху, при цьому крайня права смуга для маршрутних транспортних засобів. Відповідно до п. 5.11 Правил дорожнього руху (Постанова КМУ від 10.10.2001 року № 1306), смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.11.2021 року прийнято до розгляду адміністративний позов та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова, про що повідомлено сторони (а.с. 26).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 року зобов`язано Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надати відеозапис розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що мало місце 07.07.2021 року (а.с. 32).

Позивач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, однак 27.01.2022 року подав письмову заяву, у якій позовні вимоги повністю підтримав, просить суд задовольнити такі.

Відповідачі, які були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, уповноваженого представника у судове засідання не направили, причин неявки суду не повідомили відзив на адміністративний позов суду не надали.

На вимогу суду щодо надання відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що мало місце 07.07.2021 року до суду надійшла письмова відповідь про розгляд запиту від УПП у Львівській області ДПП № 25683/41/12/01-2021 від 29.12.2021 року, згідно якої зазначено, що відеозапис події відсутній згідно п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомку, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року (а.с. 36).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАН № 4452326 від 07.07.2021 року інспектором УПП у Львівській області ДПП Кукулевського А. А. - позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп. (а.с. 7).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 07.07.2021 року о 09 год. 13 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 165, водій керуючи транспортним засобом КІА Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху: «На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідальність за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції у тому числі віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п. 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху України).

Згідно п. 17.1 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Таким чином, згідно Правил дорожнього руху, заборона руху/виїзду на смузі для маршрутних транспортних засобів встановлена за наявності наступних умов: по-перше, на проїжджу частину має бути нанесена відповідна розмітка та, по-друге, смуга для маршрутних засобів має бути позначена дорожнім знаком 5.8 або 5.11.

У свою чергу, правила встановлення дорожніх знаків встановлені п. 8.21 Правил дорожнього руху.

Так, згідно вказаної норми, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби; дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху; дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує факту керування автомобілем по вул. Городоцькій у м. Львові (у напрямку ТЦ «Скриня» - пл. Кропивницького), зазначає, що не здійснюючи руху по крайній правій смузі призначеній для маршрутних транспортних засобів, у зв`язку з тим, що на вказаній частині дороги відсутня жодна горизонтальна дорожня розмітка 1.2, 1.24 (передбачена Правилами дорожнього руху), з огляду на це було взято під увагу те, що ширина дороги вказує на допустимість проїзду транспортних засобів у трьох смугах в одному напрямку.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відео техніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачами не надано.

Не спростовані відповідачами і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 73, 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, то слід зазначити, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину.

У судове засідання відповідачі не з`явилися і не довели порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність прийнятого ними рішення у справі, відеозапису про подію, яка мала місце 07.07.2021 року суду надано не було.

Докази, які б спростовували твердження позивача суду не надано.

Свідки вчинення правопорушення відсутні, відсутні підтверджуючі матеріали фото-, кінозйомки чи відеозапису, які б дозволили переконатись у допущенні правопорушення позивачем, відсутні будь-які інші докази на підтвердження правопорушення. Відтак, відповідачі проігнорували необхідність доведення вини правопорушника.

Оскаржувана постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені у постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зазначене дає підстави стверджувати про відсутність порушення позивачем п. 17.1 Правил дорожнього руху, та, відповідно, про відсутність події правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині скасування постанови серії ЕАН № 4452326 від 07.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 , разом з тим, суд зазначає, що КАС України не надає повноважень судді визнавати рішення суб`єкта владних повноважень незаконними (протиправними), а тому у цій частині вимог позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним (а.с. 1) за подання позовної заяви до суду, у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Кукулевського Анатолія Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 4452326 від 07.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 - 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Кукулевський Анатолій Анатолійович (адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19);

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області (адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Рішення суду складено 28.02.2022 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко