Справа № 300/4175/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/4175/21 пров. № А/857/2235/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів та поновлення на роботі,-

суддя в 1-й інстанції - Тимощук О.Л.,

час ухвалення рішення - 23.12.2021 року,

місце ухвалення рішення - м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 23.12.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів та поновлення на роботі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують тим, що не маючи у розпорядженні достатніх доказів, які б підтверджували, зокрема, факт їх спілкування з ОСОБА_3 або факт відвідування останнім службових кабінетів позивачів, відповідачем передчасно та необґрунтовано, на підставі фактично лише матеріалів допитів ОСОБА_3 та огляду його мобільного телефону (в якому відсутні докази на підтвердження здійснених телефонних дзвінків) вважаються встановленими дані обставини. Такий підхід до проведення службового розслідування свідчить про його формальне здійснення, яке не спрямоване на встановлення дійсної картини подій, які відбулися. При цьому, працівники ВПК в Івано-Франківській області у своїх поясненнях вказали на той факт, що громадянина ОСОБА_3 ніхто з них в приміщенні ВПК в Івано-Франківській області не бачив, однак відповідач дані заяви довільно трактував на свій розсуд, вважаючи, що це є підтвердженням того, що ОСОБА_3 саме перебував в приміщенні ВПК в Івано-Франківській області, а не навпаки. Такі трактування є припущеннями, на яких не можуть ґрунтуватися висновки службового розслідування. Вказують на передчасність тверджень щодо обґрунтованості звернення, затримання та повідомлення позивачам про підозру, оскільки оцінка обґрунтованості чи необґрунтованості таких обставин належить до виключної компетенції суду при розгляді обвинувального акту. Відповідачем безпідставно у ході службового розслідування не взято до уваги визначені частиною 4 статті 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейських (попередня бездоганна поведінка, високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород) та помилково зроблено висновок про відсутність таких обставин. Натомість відповідачем неправомірно зроблено висновок про наявність обставин, що обтяжують відповідальність, оскільки на момент проведення службового розслідування у позивачів не було дисциплінарних стягнень, строк дії яких не закінчився, а тому вважається, що поліцейські не мали дисциплінарного стягнення. Всупереч вимогам статей 12 та 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" відповідач у висновку службового розслідування не зазначив ступінь тяжкості жодного з дисциплінарних проступків, вид та розмір заподіяної даними дисциплінарними проступками шкоди, характеризуючі відомості стосовно позивачів та безпідставно застосував найсуворіший захід дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення з поліції, який повинен застосовуватись у виняткових випадках за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Відтак, службове розслідування стосовно позивачів проведено з порушеннями вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" та "Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого Наказом МВС №893 від 07.11.2018, що виразилося в тому, що дане розслідування було не повним та не об`єктивним, упередженим, висновки даного розслідування суперечать фактам та обставинам справи, дисциплінарні проступки вважаються доведеними за відсутності для цього достатніх підстав. Відповідно на підставі висновку службового розслідування, яке не відповідає вимогам закону відповідачем прийнято оскаржуваний наказ від 07.06.2021 №314 щодо застосування дисциплінарних стягнень, а в подальшому оскаржуваний наказ від 01.07.2020 №100 о/с про звільнення позивачів з поліції, що порушують право останніх на працю, яке підлягає поновленню в судовому порядку.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України. Крім того, представник апелянтів подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Позивач 1 - капітан поліції ОСОБА_1 з 29.04.2013 перебував на службі в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 прийнятий на службу в Національну поліцію України, з 27.01.2020 перебував па посаді старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам у відділі протидії кіберзлочинам в Івано-Франківській області (надалі, також - ВПК в Івано-Франківській області), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача 1 (том 1, а.с. 39-40) та витягом з послужного списку його особової справи (том 1, а.с. 157-158).

Позивач 2 - старший лейтенант поліції ОСОБА_2 з 28.08.2013 перебував на службі в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 прийнятий на службу в Національну поліцію України, з 27.01.2020 перебував на посаді інспектора відділу протидії кіберзлочинам у ВПК в Івано-Франківській області, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача 2 (том 1, а.с. 41-42) та витягом з послужного списку його особової справи (том 1, а.с. 167-168).

Наказом Департаменту кіберполіції НПУ від 09.04.2021 №181 (том 1, а.с. 89-90) у зв`язку з фактом внесення 02.04.2021 відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань №00000014 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, у матеріалах яких фігурують поліцейські відділу протидії кіберзлочинам в Івано-Франківській області та затримання 08.04.2021 у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора і старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , призначено проведення службового розслідування, строк проведення якого продовжувався наказом Департаменту кіберполіції НПУ від 06.05.2021 №243 на один місяць (том 1, а.с. 92).

Дисциплінарною комісією Департаменту кіберполіції НП України 07.06.2021 затверджено висновок службового розслідування за фактом внесення 02.04.2021 відомостей в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, затримання та повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_1 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 (том 4, а.с. 126-174).

Пунктом 3 цього висновку пропонувалося за вчинення дисциплінарних проступків, які виразилися у порушенні вимог пунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України"; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 3 частини 1 статті 23, частини 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію"; абзаців 2, 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179; пункту 8 розділу І та пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 №575; абзацу 1 пункту 1 розділу V Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС від 13.06.2016 №503; підпункту 2 пункту 10 розділу VI Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 №440; абзацу 10 пункту 7 розділу III Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 26.01.2016 №50; абзаців 3, 5 пункту 2 посадової інструкції, застосувати до ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Пунктом 4 зазначеного висновку службового розслідування пропонувалося за вчинення дисциплінарних проступків, що полягають в порушенні пунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України"; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, недотриманні пункту 3 частини 1 статті 23, порушені частини 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію"; абзаців 2, 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179; пункту 8 розділу І та пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 №575; підпункту 2 пункту 10 розділу VI Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 №440; абзацу 10 пункту 7 розділу III Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 26.01.2016 №50; абзаців 3, 5 пункту 2 посадової інструкції, застосувати до ОСОБА_2 , дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

У подальшому наказом Департаменту кіберполіції НПУ від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", серед іншого, застосовано до позивачів дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (том 2, а.с. 177-183).

Відповідно до витягу з наказу від 01.07.2021 №100 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77, 05 липня 2021 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , відстороненого від займаної посади інспектора відділу протидії кіберзлочинам в Івано-Франківській області. Підстава, серед іншого: наказ Департаменту кіберполіції від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 " (том 1 а.с. 76).

Також відповідно до витягу з наказу від 01.07.2021 №100 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77, 05 липня 2021 року капітана поліції ОСОБА_1 , відстороненого від займаної посади старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам в Івано-Франківській області. Підстава, серед іншого: наказ Департаменту кіберполіції від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 " (том 5 а.с. 12).

Незгода позивачів із зазначеними наказами Департаменту кіберполіції НПУ від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 " та від 01.07.2021 №100 о/с "По особовому складу" стали підставою для їх звернення до суду з даним позовом.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Також громадянам згідно статті 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 вказаного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону, визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII (надалі, також - Закон №2337-VIII, Дисциплінарний статут).

У розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Згідно з частиною 2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону №2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з статтею 12 Закону №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина 3 статті 11 Закону №2337-VIII).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина 3 статті 13 Дисциплінарного статут).

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 (надалі, також - Правила етичної поведінки поліцейських), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Абзацами першим, другим пункту 1, шостим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. У той же час під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1, частини 4 статті 16 Закону №2337-VIII).

Згідно з частиною 3 статті 19 Закону №2337-VIII під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Звільнення поліцейського із служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893 (надалі, також - Порядок №893).

Розділом ІІ Порядку №893 визначено підстави для проведення службового розслідування.

Так, відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Судом встановлено, що наказом Департаменту кіберполіції НПУ від 09.04.2021 №181 (том 1, а.с. 89-90) у зв`язку з фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, у яких фігурують ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та затримання позивачів, а також перевірки інших можливих фактів порушення службової дисципліни, вчинених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено службове розслідування.

У той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Провина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому намірі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.

Так, з матеріалів службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , з використанням номером телефону ОСОБА_2 , зв`язались із ОСОБА_3 , сином потерпілого у кримінальному провадженні №0002617 з пропозицією зустрітися з приводу кримінального провадження. У подальшому, у період з 24 березня по 08 квітня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 періодично зв`язувались за номером телефону НОМЕР_1 шляхом переписки, дзвінків, а також особисто зустрічалися з ОСОБА_3 на території міста Івано-Франківська.

Факт контактування позивачів із ОСОБА_3 підтверджується знімками екранів телефонів, наявних в матеріалах справи (том 1, а.с. 134, 136).

Пунктом 8 розділу І Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС від 07.07.2017 №575 передбачено, що збір інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, виявленню та припиненню виявлених кримінальних правопорушень, здійснюється всіма працівниками поліції в межах службових обов`язків, які визначені законодавством. Збір, реєстрація, накопичення, зберігання, поширення відомостей про особу працівниками поліції здійснюється із дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Отриману інформацію про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, поліцейські доповідають рапортом (далі - ініціативний рапорт) безпосередньому керівникові, який після ознайомлення надсилає цей рапорт відповідному керівнику органу, підрозділу поліції для розгляду і направлення до органу досудового розслідування і підрозділу кримінальної поліції для використання цієї інформації під час розкриття та досудового розслідування кримінального правопорушення.

Ініціативні рапорти реєструються в журналах вихідної кореспонденції канцелярії (секретаріату) органу, підрозділу, працівник якого отримав інформацію, та в журналах вхідної кореспонденції канцелярії (секретаріату) органу досудового розслідування та підрозділу кримінальної поліції, якому керівником органу, підрозділу поліції доручено її перевірку під час розкриття та досудового розслідування кримінальних правопорушень. Якщо в ініціативному рапорті містяться відомості, що становлять державну таємницю, цей рапорт у встановленому порядку реєструється в режимно-секретному органі відповідного органу, підрозділу поліції.

При цьому висновком службового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як поліцейські підрозділу кримінальної поліції, у порушення вимог пункту 8 розділу І цієї Інструкції, ініціативні рапорти про отриману інформацію щодо подій і фактів, які можуть сприяти досудовому розслідуванню після зустрічей та контактів з громадянином ОСОБА_3 , 23.03.2021, 24.03.2021, 29.03.2021, 30.03.2021, 06.04.2021, 07.04.2021, 08.04.2021, не складали, в установленому порядку, їх не реєстрували та безпосередньому керівнику не доповідали, що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Крім цього, пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

У висновку службового розслідування вказано, що у кримінальному провадженні №0002617 старший слідчий Шпак А.А. , слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції за вказаним провадженням підготував два доручення, аналогічні за змістом, та у порядку статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, одне з яких від 05.01.2021 за вихідним № 124/17/108/46/02-2021, направив до Департаменту кіберполіції. 25.01.2021 вказане доручення надійшло до ДКП та 28.01.2021 згідно резолюції керівництва Департаменту надіслано до ВПК для організації його виконання. 29.01.2021 начальник ВПК доручив його виконання підполковнику поліції Ощипко-Олійник Галині, яка підготувала матеріали та супровідним листом ВПК від 08.02.2021 № 282/38/111-2021 направила до Івано-Франківського відділу поліції.

Інших доручень слідчих органів розслідування за кримінальним провадженням №0002617 до ВПК не надходило, усних та письмових наказів щодо його супроводження ОСОБА_6 підлеглим працівникам, у тому числі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , не надавав.

Всупереч наведеному, 29.03.2021 капітан поліції ОСОБА_1 , безпідставно, не маючи на виконанні службових документів та без наказу безпосереднього керівника, перевищуючі свої повноваження у приміщені канцелярії Івано-Франківського районного управління поліції, під підпис, отримав доручення слідчого Василенко М.Г. , слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції від 29.03.2021 за вихідним №4171/108/46/02-2021, яке надано в порядку статті 40 Кримінального процесуального кодексу України за кримінальним провадженням №0002617 від 31.12.2020.

Таким чином, позивач 1 діяв з перевищенням наданих йому службових повноважень, що підтверджує порушення ним абзацу 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських.

Також матеріалами службового розслідування підтверджено факти контактування ОСОБА_2 з ОСОБА_3 під час лікарняного у період з 23.03.2021 по 08.04.2021, тобто у період коли позивач 2 був звільнений від виконання службових обов`язків, що також підтверджує перевищення останнім службових повноважень, що є порушенням абзацу 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських.

Колегія суддів погоджується з доводами представника відповідача щодо порушення абзацу 10 пункту 7 розділу III Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 26.01.2016 №50 та підпункту 11.2 пункту 11 наказу Департаменту кіберполіції від 14.01.2021 №11 «Про організацію службової підготовки поліцейських ДКП у 2021 році», оскільки відсторонення поліцейських від виконання обов`язків за займаною посадою не позбавляло їх права проходження дистанційної підготовки з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» Освітній портал, яка не пов`язання із безпосереднім виконанням ними своїх службових обов`язків, визначених посадовою інструкцією.

Разом з тим, суд зазначає, що недотримання позивачами порядку службової підготовки, як і порушення виконавської дисципліни є лише додатковою підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Службовим розслідуванням з`ясовано, що факти внесення 02.04.2021 відомостей у ЄРДР №0000014 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, затримання 08.04.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пред`явлення їм підозри та численні порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відомчих нормативно-правових актів підтвердилися, про що зазначено у резолютивній частині висновку службового розслідування.

У свою чергу, позивачі, вчиняючи зазначені порушення не передбачили негативні наслідки для авторитету служби Департаменту кіберполіції та Національної поліції України і діяли протиправно. Такі дії є негативним прикладом для працівників та поліцейських, а бездіяльність та байдужість до виконання покладених на них обов`язків негативно впливає на загальний стан службової дисципліни та її підтримання у належному стані та на репутацію звання поліцейського.

Таким чином, у результаті встановлення службовою перевіркою порушень позивачами зазначених норм, що безумовно негативно впливає на дотримання іншими поліцейськими дисципліни і законності та завдають шкоди репутації Департаменту кіберполіції НПУ спірним наказом відповідача від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", серед іншого, застосовано до позивачів дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (том 2, а.с. 177-183).

У контексті даних процесуальних норм та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність проведення службового розслідування щодо позивачів, призначеного наказом від 09.04.2021 №181.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачів, хоч і частково було прийнято на підставі відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачів стали дисциплінарні проступки, сутність яких полягає у невиконанні та неналежному виконанні професійних обов`язків, недотриманні службової дисципліни, вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях позивачів ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вказані обставини позивачами чи їх представницею не спростовані та не можуть вважатися припущеннями, оскільки підтверджуються наявними матеріалами службового розслідування.

Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивачів у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).

Службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачами діянь, що дискредитують звання працівника органів Національної поліції.

Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачі власними діями порушили вимоги Закону №580-VIII, Дисциплінарного Статуту, Правил етичної поведінки, оскільки в даному випадку позивачами вчинено діяння, несумісні з їх посадою, як такі, що суперечать покладеним на них обов`язкам, підривають довіру до поліцейського як до носія влади та унеможливлюють подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до частини 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

В ході судового розгляду справи наданими відповідачем доказами підтверджено, що при проведенні службового розслідування та оформленні його результатів, висновком від 07.06.2021 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з дотриманням необхідної процедури та з урахуванням всіх обставин справи. Виданий на підставі висновку службового розслідування наказ від 07.06.2021 №314 "Про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 " в частині застосування до позивачів дисциплінарного стягнення та виданий відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) наказ від 01.07.2021 №100 о/с відповідають критеріям правомірності, встановленим в частині другій статті 2 КАС України, а застосування крайнього заходу дисциплінарного стягнення є співмірним вчиненим позивачам проступкам та відповідає статті 12 Дисциплінарного статуту. Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 300/4175/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 23 березня 2022 року.