Справа № 260/3184/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Микуляк П.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 260/3184/21 пров. № А/857/21493/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.11.2021р. у справі № 260/3184/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021р. ОСОБА_1 звернувся з позовом з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.09.2021р. до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. в якому просив суд:

-визнати дії в частині відкриття виконавчого провадження з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа стягувачем незаконними;

-визнати незаконною постанову від 29.04.2021р. про відкриття виконавчого провадження №65304560;

-зобов`язати закрити виконавче провадження №65304560;

-зобов`язати зняти арешт з майна та коштів, накладених в межах виконавчих дій по виконавчому провадженню №65304560;

- визнати незаконною постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65304560 від 29.04.2021р.;

- визнати незаконною постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 29.04.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт майна боржника від 29.04.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт коштів боржника від 26.05.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт майна боржника від 02.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про звернення стягнення на майно боржника від 20.08.2021р. у виконавчому провадженні № 65304560;

- визнати незаконними дії, шляхом внесення до державних реєстрів у вигляді арешту нерухомого майна та арешту нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.11.2021р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. щодо відкриття виконавчого провадження №65304560.

Крім того, суд визнав протиправною та скасував постанову Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А. про відкриття виконавчого провадження №65304560 від 29.04.2021р.

Також суд, визнав протиправними та скасував постанови Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д. А.:

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65304560 від 29.04.2021р.

-про стягнення з боржника основної винагороди від 29.04.2021р. у виконавчому провадженню №65304560;

- про арешт майна боржника від 29.04.2021 р. у виконавчому провадженні №65304560;

- про арешт коштів боржника від 26.05.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- про арешт майна боржника від 02.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- про звернення стягнення на майно боржника від 20.08.2021р. у виконавчому провадженні № 65304560. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Д. А. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.11.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з первісної редакції позовної заяви від 29.07.2021р. позовні вимоги були наступні:

-визнати дії приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. в частині відкриття виконавчого провадження з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа стягувачем незаконними;

-визнати незаконною постанову від 29.04.2021р. про відкриття виконавчого провадження №65304560;

-зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. закрити виконавче провадження №65304560;

-зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. зняти арешт з майна та коштів у виконавчому провадженні №65304560;

23.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про уточнення позовних вимог, шляхом доповнення позов новими вимогами:

- визнати незаконною постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65304560 від 29.04.2021р.

- визнати незаконною постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 29.04.2021р. у виконавчому провадженню №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт майна боржника від 29.04.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт коштів боржника від 26.05.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про арешт майна боржника від 02.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.06.2021р. у виконавчому провадженні №65304560;

- визнати незаконною постанову про звернення стягнення на майно боржника від 20.08.2021р. у виконавчому провадженні № 65304560;

- визнати незаконними дії приватного виконавця Ярошевського Д.А., внесені до державних реєстрів у вигляді арешту нерухомого майна та арешту нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що уточнення позовних вимог новими вимогами свідчить про зміну предмета позову. Оскільки, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову- це зміна обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

В даному випадку подану заяву про уточнення позовних вимог необхідно повернути позивачу без розгляду з наступних підстав.

ч.1 ст.47 КАС України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у ст.44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.262 КАС України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених ст.263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що якщо при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, заява про збільшення або зменшення позовних вимог, зміни предмета або підстави позову може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.08.2021р. відкрито провадження у справі і вирішено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст. 263 КАС України, заява про уточнення позовних вимог могла бути подана до 14.09.2021р. Тобто, протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог 23.09.2021р. Тобто, з пропуском строку, встановленого ст.47, ч.3 ст.262 КАС України, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Із змісту ч.1,ч.2 ст.121 КАС України видно, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач в порушення вимог ч.4 ст.121 КАС України одночасно із поданням заяви про уточнення позовних вимог, заяви про поновлення процесуального строку не подав.

ч.2 ст.167 КАС України встановлено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.1 цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог із пропуском процесуального строку визначеного ст.47 КАС України, у свою чергу, із заявою про поновлення процесуального строку останній не звертався, а тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття заяви про уточнення позовних вимог до розгляду, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення її позивачу без розгляду.

Разом з тим, предметом апеляційного розгляду є перегляд справи за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевірка законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційного скарги, що стосуються вимог первісного позову.

10.12.2012р. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 712/12212/12 суд стягнув солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ "Універсал Банк" суму в розмірі - 1536118,86 грн. заборгованості за кредитним договором №06/2134К-06 від 31.10.2007 року, з яких: 1182045 грн. -заборгованість по сумі кредиту; 8206,12 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 329329,90 грн. - прострочена заборгованість по відсотках; 24743,25 грн. - пеня та 1820 грн. судових витрат.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області 27.11.2013р. видав виконавчий лист №712/12212/12 стягувачу - ПАТ "Універсал Банк".

29.04.2021р. Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження №65304560 про примусове виконання виконавчого листа №712/12212/12 від 27.11.2013р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ "Універсал Банк" суми у розмірі 1 508 594,14 грн. (а.с. 6)

Як видно з первісного позову, предметом позову є наступні вимоги: визнання протиправними дій державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження, визнання протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання закрити виконавче провадження та зняти арешт з майна та коштів боржника, з примусового виконання Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2012р. у цивільній справі № 712/12212/12.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що наявні підстави для закриття провадження у даній справі в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржувані дії та прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження державного виконавця вчинені в ході примусового виконання виконавчого листа №712/12212/12 від 27.11.2013р. який виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у цивільній справі № 712/12212/12, а тому цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

ч.1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.1, ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання виконавчих документів, незалежно від того, у порядку якої юрисдикції було прийнято рішення, що є виконавчим документом.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця, державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стороною виконавчого провадження до адміністративного суду лише в разі відсутності у законі іншого порядку судового оскарження.

Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця, державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ, якщо з позовом звернулася сторона виконавчого провадження.

При цьому, Розділ VII Цивільного процесуального кодексу України визначає судовий контроль за виконанням судових рішень, а у ст.ст. 447-453 розкриває підстави подання та порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

ч.1 ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Із змісту ч.1 ст.450 ЦПК України видно, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

ст.451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тобто, нормами ст.ст.447-453 ЦПК України встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій, бездіяльності державних та приватних виконавців у випадку, якщо сторона виконавчого провадження оскаржує їх у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду у цивільній справі.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач у даній справі є боржником у виконавчому провадженні, відкритому на виконання рішення у цивільній справі.

Отже, для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження встановлений порядок, передбачений ст.ст.447-453 ЦПК України, а саме, подання скарги на рішення виконавця до суду, який розглянув справу.

Висновки апеляційного суду узгоджуються з правовою позицією яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).

В п.1 ч.1 ст.238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

В ст.319 КАС України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, ст.240 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновків, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновків, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та провадження закрити. При цьому, слід роз`яснити позивачу, що дане питання підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 286, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329, 378, 379 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021року скасувати, а провадження у справі 260/3184/21 закрити в частині вимог про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського ДмитраАндрійовича щодо відкриття виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 65304560 від 29.04.2021р., зобов`язати закрити виконавче провадження № 65304560 та зняти арешт з майна та коштів.

Заяву про уточнення позовних вимог від 23.09.2021р. - повернути без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи слід здійснювати в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
У зв`язку з УКАЗОМ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» повний текст постанови складено у строк встановлений ч.3 ст.243 КАС України. Однак, надісланий до Єдиного Державного реєстру судових рішень 21.03.2022р.