Справа № 607/23706/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 Справа №607/23706/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського М.І., у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №388257578 до повідомлення серії ТЕ №00020334, провадження у справі - закрити.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що 09.12.2021 року ним було виявлено повідомлення про те, що його, як власника транспортного засобу, внаслідок порушення вимог п. 15.9 (ґ) ПДР України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 15.12.2021 року він отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №388257578. Позивач вважає спірну постанову такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв і докази зворотного відсутні. Зокрема, пунктом 15.9 «ґ» ПДР передбачено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Відтак за ч. 3 ст. 122 КУпАП настає адміністративна відповідальність, серед іншого, за порушення правил зупинки, яким є, зокрема, порушення заборони зупинки на перехресті (п. 15.9 "ґ" ПДР), якщо це створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Вважає, що із наданих стороною відповідача доказів, зокрема фотофіксації в кількості п`яти фото, не зафіксовано розміщення його транспортного засобу на перехресті, не вбачається, що його розташування перешкоджає руху іншим транспортним засобам.

Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради подало відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що вимоги позивача вважає безпідставними та такими , що не підлягають до задоволення. Зазначають, що 09.12.2021 року o 11 год. 22 хв. водій транспортного засобу марки «FORD FOCUS» з державними номерними знаками НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті по вулиці Опільського,2, чим створив перешкоду дорожньому руху та порушив п.15.9(ґ) Правил дорожнього руху. Головним спеціалістом - інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконським М.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ТЕ №00020334 за ч.3 ст.122 КУпАП. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки «FORD FOCUS» з державними номерними знаками НОМЕР_1 здійснено фотофіксацію в кількості шість фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати та часу (моменту), 2)місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати. Вважає, що наданими фотоматеріалами підтверджується факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, зокрема зупинка ним на перехресті вул. Острозького - бульв. Шевченка в м. Тернополі. Вважає, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а інспектор з паркування діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством.

Відповідач інспектор за паркування сектору контролю за паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконський М.І. подав аналогічний відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, а також посадова особа - інспектор за паркування сектору контролю за паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконський М.І. в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлялись про місце та час розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №388257578 до повідомлення серії ТЕ №00020334, вбачається, що 09.12.2021 року o 11 год. 22 хв. водій транспортного засобу марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Опільського, 2, чим порушено п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України «Зупинка на перехрестях», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Відповідно частини 3 статті 279-1 КУпАП, якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу вказану ст.14-2 КУпАП на місці, інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після встановлення відповідальної особи відповідно ст.279-1 Кодексу України про накладення адміністративного стягнення та в межах строків, вказаних у статті 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 142 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, .... а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.9 «ґ» ПДР України, зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно п. 1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні фотоматеріалу, долучених відповідачами, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на фото зображені припарковані в ряд кілька автомобілів серед яких і транспортний засіб FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

Як вбачається із спірної постанови службовою особою - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконським М.І. зазначено, що водій транспортного засобу марки FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Опільського, 2. Проте, у ній не наведено обставин, які б свідчили, що спірний транспортний засіб розміщено позивачем на перехресті, що зумовило ним порушення пункту 15.9 (г) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП. Крім цього, як вбачається із доказів, які надали відповідачі прилад фіксації у ньому зазначений «Інспектор ЕМ6, що не відповідає назві приладу зазначеній у спірній постанові, а саме «Logik Instrument Fieldbook k80v2». Також, надані відповідачем докази не підтверджують, що саме залишений ним транспортний засіб FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 розміщений на перехресті, а також про те, що його розташування перешкоджає руху іншим транспортним засобам.

Статтею 62 Конституції України закріплено те, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та адміністративну справу провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постановупро накладення адміністративного стягнення серії РАП №388257578 до повідомлення серії ТЕ №00020334 від 09 грудня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 КУпАП - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан