Справа № 380/20780/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд:

Зобов`язати відповідача надати відповідь на інформаційний запит від 21 жовтня 2021 року та надати наступну інформацію:

-з яких саме розрахунків виходили працівники податкової служби, нараховуючи суму податків;

-площу нерухомого майна та земельних ділянок;

-місце розташування цих об`єктів;

-надання чи позбавлення податкової пільги і якщо позивач позбавлений податкової пільги, то яким рішенням (номер, дата, назва) місцевої ради це затверджено;

за наступними податковими повідомленнями - рішеннями: від 30.07.2018 р. №0113456- 1310-2650, від 29.03.2019 р. №0023794- 1310-2659, від 29.03.2019 р. №0023795- 1310-2659, від 13.05.2020 р. №0178610- 3314-2659, від 13.05.2020 р. №0178611- 3314-2659, від 11.03.2019 р. №, від 30.06.2019 р. №70572- 5713-1309, від 14.04.2020 р. №80042- 5306-1309.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.11.2021 ним скеровано до Головного управління ДПС у Львівській області інформаційний запит. 19.11.2021 позивачем отримано відповідь на його запит, проте вважає, що у відповіді не надано тої інформації яку він просив надати у інформаційному запиті. Враховуючи наведене звернувся до суду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 31.01.2022 (вх. № 8282), в якому зазначає, що у відповіді на запит позивача було надано всю запитувану ним інформацію, тому вважає позов безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

11.11.2021 ОСОБА_1 скерував до Головного управління ДПС у Львівській області відповідно до Закону України «про доступ до публічної інформації» запит на доступ до публічної інформації. Відповідно до вказаного запиту позивач просить надати інформацію:

- за які саме об`єкти нерухомості йому нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та податок на землю за наступними повідомленнями - рішеннями: від 30.07.2018 р. №0113456- 1310-2650, від 29.03.2019 р. №0023794- 1310-2659, від 29.03.2019 р. №0023795- 1310-2659, від 13.05.2020 р. №0178610- 3314-2659, від 13.05.2020 р. №0178611- 3314-2659, від 11.03.2019 р. №, від 30.06.2019 р. №70572- 5713-1309, від 14.04.2020 р. №80042- 5306-1309.

- У відповіді просить вказати: з яких саме розрахунків виходили нараховуючи суму податків. А саме: площа нерухомого майна та земельних ділянок, місце розташування цих об`єктів, надання чи позбавлення податкової пільги і якщо позивач позбавлений податкової пільги, то яким рішенням (номер, дата, назва) місцевої ради це затверджено.

Листом від 17.11.2021 №234/ЗПІ/13-01-24-14 Головне управління ДПС у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та відомостей з Держземагенства у Дрогобицькому районі, у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у смт. Східниці знаходиться чотири земельні ділянки, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,08 га, кадастровий номер :01:008:0170, для індивідуального садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер :01:008:0195, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,08 га, кадастровий номер :02:010:0371 та для індивідуального садівництва площею 0,0625 га, кадастровий номер :02:010:0372.

Статтею 274 ПКУ встановлені ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження).

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням Східницької селищної ради від 11.07.2018 №490 «Про встановлення ставок земельного податку», ставка податку за земельні ділянки, які перебувають, у власності юридичних та фізичних осіб з 01.01.2019 року встановлена у розмірі 0,3 відсотки від їх нормативно грошової оцінки.

Згідно Рішення Східницької селищної Ради від 08.07.2016 №121 «Про затвердження технічної документації з номативно-грошової оцінки земель смт.Східниця» встановлено, шо середня (базова) вартість 1 кв.м. земель селища складає 169,37 грн./кв. метрів.

Відповідно до ІТС «Податковий блок» Головним управлінням ДПС у Львівській області в автоматизованому режимі сформовано податкові повідомлення-рішення на сплату податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб, а саме: за 2019 рік від 30.06.2019 № 70572-5713-1309 у сумі 231,19 грн., за 2020 рік від 14.04.2020 № 80042-5706-1309 у сумі 231,20'' гривень. Податкове повідомлення-рішення від 11.03.2019 № - застосовано штрафних санкцій на суму 19,21 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб.

Згідно з п. 281.1 ст, 281 ПКУ від сплати земельного податку звільняються: інваліди першої і другої групи; фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років; пенсіонери (за віком); ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 281.2 ст. 281 ПКУ звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб п. 281.1 ст. 281 ПКУ, поширюється на земельні ділянки за кожним видом використання у межах граничних норм: для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більш як 2 гектари; для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара; для індивідуального дачного будівництва - не більш як 0,10 гектара; для будівництва індивідуальних гаражів - не більш як 0,01 гектара; для ведення садівництва - не більш як 0,12 гектара.

Пунктом 281.4 ст. 281 ПКУ визначено, що якщо фізична особа, визначена у п. 281.1 ст. 281 ПКУ, має у власності декілька земельних ділянок одного виду використання, то така особа до 01 травня поточного року подає письмову заяву у довільній формі до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки про самостійне обрання/зміну земельної ділянки для застосування пільги. Пільга починає застосовуватися до обраної земельної ділянки з базового податкового (звітного) періоду, у якому подано таку заяву.

На даний час ОСОБА_1 користується пільгою на земельні ділянки у АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,08 га., кадастровий номер :01:008:0170, для індивідуального садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер :01:008:0195.

Позивач, вважаючи що у відповіді не надано тої інформації яку він просив надати у інформаційному запиті, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02.10.1992 № 2657-XII "Про інформацію" (зі змінами станом на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації (далі - Закон України "Про інформацію").

Відповідно до ст.1 Закону України "Про інформацію", інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст.5 вказаного Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За змістом ч.ч.1-2 ст.7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (зі змінами станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Публічна інформація, згідно із ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

В силу ст. 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до публічної інформації, відповідно до цього Закону, здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено забезпечення доступу до інформації, шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

В силу ч. 1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд зазначає, що відповідно до визначення викладеного в Законі України "Про доступ до публічної інформації" ознаками публічної інформації є: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень. У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 813/3931/17.

Судом встановлено, що відповідно до скерованого 11.11.2021 запиту (вх.№243/ЗПІ), позивач просить повідомити:

- за які саме об`єкти нерухомості йому нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та податок на землю за наступними повідомленнями - рішеннями: від 30.07.2018 р. №0113456- 1310-2650, від 29.03.2019 р. №0023794- 1310-2659, від 29.03.2019 р. №0023795- 1310-2659, від 13.05.2020 р. №0178610- 3314-2659, від 13.05.2020 р. №0178611- 3314-2659, від 11.03.2019 р. №, від 30.06.2019 р. №70572- 5713-1309, від 14.04.2020 р. №80042- 5306-1309.

- У відповіді просить вказати: з яких саме розрахунків виходили нараховуючи суму податків. А саме: площа нерухомого майна та земельних ділянок, місце розташування цих об`єктів, надання чи позбавлення податкової пільги і якщо позивач позбавлений податкової пільги, то яким рішенням (номер, дата, назва) місцевої ради це затверджено.

Виходячи із поняття публічної інформації, функцій відповідача визначених ст.19-1 ПК України, запитувана позивачем інформація, є такою, що задокументована (створена) в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, отже, є публічною.

Проаналізувавши відповідь від 17.11.2021 №234/ЗПІ/13-01-24-14 на звернення позивача, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області не повністю надано інформацію за запит позивача, а саме не надано відповідь щодо запитуваної позивачем інформації у запиті відносно податкових повідомлень-рішень від 30.07.2018 р. №0113456- 1310-2650, від 29.03.2019 р. №0023794- 1310-2659, від 29.03.2019 р. №0023795- 1310-2659, від 13.05.2020 р. №0178610- 3314-2659, від 13.05.2020 р. №0178611- 3314-2659, від 14.04.2020 р. №80042- 5306-1309.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач надав не повну відповідь на запит позивача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованим частково, а тому позов підлягає частковомузадоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір не стягується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись статтями 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії- задовольнити частково..

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області надати наступну інформацію: -з яких саме розрахунків виходили працівники податкової служби, нараховуючи суму податків; -площу нерухомого майна та земельних ділянок; -місце розташування цих об`єктів; -надання чи позбавлення податкової пільги і якщо позивач позбавлений податкової пільги, то яким рішенням (номер, дата, назва) місцевої ради це затверджено; за наступними податковими повідомленнями - рішеннями: від 30.07.2018 р. №0113456- 1310-2650, від 29.03.2019 р. №0023794- 1310-2659, від 29.03.2019 р. №0023795- 1310-2659, від 13.05.2020 р. №0178610- 3314-2659, від 13.05.2020 р. №0178611- 3314-2659, від 14.04.2020 р. №80042- 5306-1309.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Копію рішення скерувати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.