Справа № 140/2892/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

25 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2892/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Димарчук Т.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку отриманого в інвалютних карбованцях.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у даній справі слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області та просить здійснити перерахунок та виплату пенсії за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку отриманого в інвалютних карбованцях.

Разом з тим, згідно із даними автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що позивач 18.05.2021 звертався до суду з позовом до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку виплаченого в інвалютних карбованцях та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку виплаченого в інвалютних карбованцях.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №140/5029/21 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984. Зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перахунок та виплату пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984. Дане рішення набрало законної сили 19.10.2021. Волинським окружним адміністративним судом 17.01.2022 видано виконавчий лист №438/2022.

Враховуючи зміст рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №140/5029/21, слід дійти висновку про те, що спір між тими самими сторонами: ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Волинській області; про той самий предмет: про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області та зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період роботи з 15.09.1980 по 15.07.1984 із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку отриманого в інвалютних карбованцях.

Таким чином, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили.

Разом з тим, суд вважає за належне зазначити, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як установлено частинами другою, третьою статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною другою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження". За приписами частини першої статті 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Механізм примусового виконання рішень судів визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу щодо відповідача - суб`єкта владних повноважень, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 у справі №295/13613/16-а зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статті 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

В даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду Волинського окружного адміністративного суду та пов`язаний з виконанням судового рішення.

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

З огляду на те, що за подання позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн, який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, а також те, що відповідно до даної ухвали у відкритті провадження у справі відмовлено, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачену квитанцією від 16.03.2022 № суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок), сплачений згідно з квитанцією від 16.03.2022 №.

Копію даної ухвали направити позивачу разом із копією квитанції від 16.03.2022 №, оригінал якої залишити в судовій справі.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук