Справа № 211/7670/21
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/7670/21
Провадження № 2-а/211/24/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Шмігаровського Ігоря Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Шмігаровського Ігоря Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою ЕГА № 504178 від 12.12.2021 року інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Шмігаровським І.В. на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 44-3 ч. 2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. Вважає себе невинним у вчинені вказаного порушення та спірну постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року у зазначеній справі відкрито провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.02.2022 від представника відповідача надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Лисенко О.А. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, з оскаржуваної постанови серії ЕГА № 504178 від 12.11.2021 позивачу ставиться у вину те, що ОСОБА_1 12.11.2021 о 11.38 год. знаходився в громадській споруду в АДРЕСА_1 в приміщенні автовокзалу без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски на обличчі, чим порушив постанову 1236 зі змінами 21.10.2021.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 р. на усій території України карантин.

В оскаржуваній постанові не зазначено, яким нормативно-правовим актом було встановлено карантинні обмеження, які порушив ОСОБА_1 , який пункт він порушив, та який рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 ("зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний") був запроваджений на території, де було вчинене інкриміноване йому правопорушення.

Частиною 2 статті 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП з 21 листопада 2020 року до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення особа може користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За правилами ст. 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого їй правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Крім цього, у відповідності до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. по справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Разом з тим, відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом встановлено, що на місці події постанова про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП не складалась, відповідачем не доведено, що він належним чином повідомив позивача про розгляд справи, а також про час і місце розгляду справи, що він роз`яснив позивачу права, передбачені ст.268 КУпАП, та право та порядок оскарження постанови про притягнення до адмінвідповідальності.

За положеннями ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 271 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адмінвідповідальності може представляти захисник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення(Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Із пояснень позивача вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, інспектором поліції його прав та обов`язків не роз`яснено.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а відповідно і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз`яснення до моменту винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, могла вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, працівником поліції під час складання оскаржуваної постанови не було вирішено питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Працівник поліції не врахував пояснення ОСОБА_1 , не проаналізував докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, не було враховано особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не завдало значних збитків суспільним або державним інтересам, прав та свобод інших осіб не порушило.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Листом Міністерства юстиції України від 06.03.2018 №8887/4408-33-18/11.2.2 роз`яснено, що чинними нормами КУпАП не визначено поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у діях позивача складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, передбаченого Конституцією України, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Тому суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Шмігаровського Ігоря Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 504178 від 12 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ст. 44-3 ст. 2 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 гривень, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. О. Сарат