Справа № 352/47/22
Суддя: ГРИНЬКІВ Д. В.
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/47/22
Провадження № 2-а/352/15/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

за участю: представника позивача ЧелійПушкар О.І.,

представника відповідача - ГУНП в Івано-Франківській області Корнутія М.В.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюка Д.Р., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюка Д.Р., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.12.2021 відповідачем було складено оскаржувану постанову відповідно до якої позивачем перед зміною напрямку руху не було увімкнено сигнал повороту. Вказав, що жодних правил дорожнього руху не порушував, однак його було безпідставно зупинено працівниками поліції. Зазначив, що на місці зупинки жодної постанови складено не було, в той же час про наявність оскарженої постанови довідався коли отримав її засобами поштового зв`язку. На його думку, працівниками поліції порушено процедуру складання постанови, а будь-які докази наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні. З урахуванням викладеного вважає постанову протиправною та такою, що підлягає до скасування.

Відповідач - ГУНП в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суду 22.02.2022, проти задоволення позову заперечив, так як вважає оскаржену постанову законною та обґрунтованою. Зокрема вказав, що інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. 23.12.2021 о 22:00 год було виявлено порушення водієм автомобіля «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 п.9.2 (в) ПДР України. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором правомірно складено постанову.

Ухвалою судді від 18.01.2022 року відкрито провадження у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - ГУНП в Івано-Франківській області проти задоволення позову заперечив з підстав, вказаних у відзиві.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представників позивача та відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.12.2021 року інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 956200 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 510 грн. штрафу, з тих підстав, що 23.12.2021 близько 22 год 00 хв ОСОБА_1 в с. Угринів перед зміною напрямку руху не увімкнув сигнал повороту чим порушив п.9.2 ПДР України (а.с.6).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, КУпАП, Правилами дорожнього руху України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п. 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У силу ч. 2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає в тому числі за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Перевіряючи обґрунтованість постанови та встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ураховуючи положення статей 7, 9, 245, 251, 280 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 09.10.2019 року у справі за №337/3816/16-а.

В адміністративному позові позивач та у судовому засіданні представник позивача категорично заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку відповідних органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис, що міститься на CD-диску, що був наданий представником відповідача.

Так з переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль патрульної поліції в темну пору доби рухався по автодорозі, а при заїзді на автозаправну станцію «Окко» було виявлено транспортний засіб «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався вже по території заправки та в подальшому зупинився на вимогу поліції. На даному відеозаписі не зафіксовано сам момент здійснення повороту водієм на автозаправну станцію з головної дороги, а відтак неможливо встановити дотримання чи порушення останнім правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до 4 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Як встановлено частинами 1, 3 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення, може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, уповноважена особа органу Національної поліції має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою (водієм) адміністративного правопорушення.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про наявність у діях позивача порушення ч. 2 ст.122 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України та всупереч ст.77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявності в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заявлений ОСОБА_1 позов про скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, позивачем при подачі адміністративного позову було понесено судові витрати по сплаті судового збір у розмірі 496,20 грн., які відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Івано-Франківській області.

На підставі наведеного, ст. 122, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 286, 289, 292, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5-13, 72, 73, 77, 132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюка Д.Р., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 956200 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 510 грн. штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ;

Відповідач: старший сержант відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Костюк Дмитро Романович, вул. Левицького, 4, м. Тисмениця;

Відповідач: відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, вул. Левицького, 4, м. Тисмениця.

Рішення складене в повному обсязі 28.03.2022 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ