Справа № 160/14109/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участю секретаря судового засідання Терентенко О.О.
представника позивача Шустрова Є. Ф.,
представника відповідачів Петрушевської І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (відповідач-1), Міністерства юстиції України (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців оформлене протоколом № 37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 4 (чотири) місяці;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.05.2021 р. № 1502/7 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, яким уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, оформлене протоколом № 37, про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , та про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 4 (чотири) місяці;
- зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 р., оформленого протоколом № 37, введеного в дію наказом Міністерства юстиції України № 1502/7 від 12.05.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VІІІ щодо наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку та зазначення порядку стягнення основної винагороди;
абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції щодо зазначення в постанові про стягнення основної винагороди норми закону, на підставі якого її винесено. Згідно висновків засідання Дисциплінарної комісії встановлено, що вказані порушення підтверджені постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 у справі № 160/1415/20, якою залишено в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 у цій справі. Вказаним рішенням визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. від 16.12.2019 про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн. у виконавчому провадженні № 60892369. Членами комісії також враховано правову позицію Верховного Суду у справі № 260/801/19, згідно з якою, аналізуючи частини четвертої та п`ятої статті 31 Закону № 1403-VІІІ, питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від фактично стягнутої ним суми, а не від суми, зазначеної у виконавчому документі. Пунктом 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом № 1403-VІІІ, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Частиною третьою статті 45 № 1403-VІІІ визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Отже, за своїм призначенням, основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення, та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. Під час засідання членами Дисциплінарної комісії наголошувалось, що у даному випадку приватним виконавцем ОСОБА_1 навіть частково не було стягнуто з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, тому і підстав для стягнення основної винагороди (її частини) немає. Під час засідання встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 60892369, повернуто приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л. А. 29.01.2020 стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1403-VІІІ. Стягнення за цим виконавчим провадженням не здійснювалось. Того ж дня, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 приватним виконавцем ОСОБА_1 пред`явлена до виконання приватному виконавцю ОСОБА_2 . В ході засідання зауважувалось, що посилання на проблематику роботи автоматизованої системи виконавчого провадження при винесенні постанови є недоречним, оскільки програмою передбачена можливість редагування будь-яких проектів постанов. Приватним виконавцем у поданні Міністерства не визнано, що, на переконання відповідачів, свідчить про наявність вини у формі умислу приватного виконавця. Також, під час засідання членами Дисциплінарної комісії встановлено, що у зв`язку із пред`явленням до виконання постанови, винесеної з порушенням вимог закону, боржнику завдано шкоду, оскільки за результатами її виконання іншим приватним виконавцем безпідставно було стягнуто з боржника більше 2 млн. грн. З огляду на викладене, враховуючи обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, відсутність застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року, Дисциплінарною комісією прийняте рішення про задоволення подання Міністерства про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 4 місяці. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією взято до уваги обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, а також наявність наслідків. Крім того, відповідачі зазначають, що законодавством не передбачено іншої форми протоколу Дисциплінарної комісії, водночас вимоги пункту 18 Положення у протоколі від 17.08.2020 № 37 дотримано. Мін`юст, як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавцем покладено обов`язок щодо введення в дію рішень Дисциплінарної комісії, діючи на підставі, в межах та у спосіб визначених законодавством, уповноважений на видання такого роду наказів. Поряд з цим, наразі вимоги наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2021 № 1502/7 виконано, і він не має жодного впливу на права, обов`язки чи законні інтереси позивача. Наказом Мін`юсту від 12.05.2021 № 1502/7 уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії від 17.08.2020, оформлене протоколом № 37, про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 4 місяці. Порядок поновлення діяльності приватного виконавця визначено статтею 43 Закону № 1403-VІІІ, відповідно до вимог частини третьої якої, для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону. Так, 21.09.2021 приватним виконавцем ОСОБА_1 успішно складено іспит перед поновленням діяльності. Враховуючи викладене, 23.09.2021 Мін`юстом видано наказ № 3384/5 «Про поновлення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 ». Діяльність позивача наразі поновлена, приватний виконавець ОСОБА_1 продовжує здійснювати свої повноваження з примусового виконання рішень. Наказ Міністерства від 12.05.2021 № 1502/7 «Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» фактично вичерпав свою дію. Отже, вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту від 12.05.2021 № 1502/7 є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі рішення Дисциплінарної комісії від 17.08.2020, оформленого протоколом № 37, до Єдиного реєстру внесено відомості про застосування до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. Однак, приписи чинного законодавства не передбачають можливості вилучення відомостей, внесених до Єдиного реєстру. Вимоги позивача щодо вилучення запису з Єдиного реєстру про застосування до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 4 місяці не можуть бути реалізовані та задоволенню судом не підлягають. Крім того, відповідачі зазначають, що Дисциплінарна комісія не може бути відповідачем у справі, так як не є юридичною особою, не має власного рахунку у банках, не наділена адміністративною процесуальною правоздатністю, а її рішення, без відповідного наказу Мін`юсту, не несуть будь-яких наслідків для приватного виконавця.
У судовому засіданні 02.11.2021 року за участю представників усіх сторін підготовче засідання відкладено до 16.11.2021 року.
08.11.2021 року судом отримано відповідь позивача на відзив, в якому зазначено про обгрунтованість заявлених позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення. Відповідь мотивовано доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Луніної О. С. на лікарняному, підготовче засідання відкладено до 30.11.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до відповідача - 1: Дисциплінарної комісії приватних виконавців, відповідача - 2: Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
У судовому засіданні 30.11.2021 року за участю представників усіх сторін підготовче засідання відкладено до 07.12.2021 року.
30.11.2021 року судом отримано заперечення представника відповідачів на відповідь на відзив позивача, в яких відповідачі підтримують свою правову позицію, викладену у відзиві на позов, наполягають на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні 07.12.2021 року за участю представників усіх сторін підготовче засідання відкладено до 14.12.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців про закриття провадження у справі за позовною заявою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до відповідача - 1: Дисциплінарної комісії приватних виконавців, відповідача - 2: Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
У судовому засіданні 14.12.2021 року за участю представників усіх сторін підготовче засідання закрито, суд перейшов до розгляду справи по суті, розгляд справи відкладено до 13.01.2022 року.
У судовому засіданні 13.01.2022 року за участю представників усіх сторін розгляд справи відкладено до 20.01.2022 року.
20.01.2022 року до суду надійшли пояснення представника відповідачів, в якому зазначено, що враховуючи положення частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VІІІ, у постанові про стягнення основної винагороди приватного виконавця має бути наведений розрахунок цієї винагороди виходячи з розміру винагороди, встановленому пунктом 12 Порядку. У постанові про стягнення основної винагороди, яка виноситься при примусовому виконанні виконавчого документа про стягнення коштів, наводиться обчислення 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Водночас, з постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 встановлено, що в порушення вимог частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VІІІ, в ній не визначено як здійснювався розрахунок суми винагороди. Також представник відповідачів посилається на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 24.12.2021 у справі № 200/3149/21-а, від 08.07.2021 у справі № 360/2855/20, 26.08.2021 у справі № 380/6503/20.
У судовому засіданні 20.01.2022 року за участю представників усіх сторін розгляд справи відкладено до 28.01.2022 року.
У судове засідання 28.01.2022 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено до 03.02.2022 року.
У судовому засіданні 03.02.2022 року за участю представників усіх сторін розгляд справи відкладено до 17.02.2022 року.
У судовому засіданні 17.02.2022 року за участю представників усіх сторін розгляд справи відкладено до 18.02.2022 року.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 18.02.2022 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна здійснює діяльність приватного виконавця у виконавчому окрузі Дніпропетровської області згідно з посвідченням № 0084 від 26.06.2017 року.
16.12.2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. відкрито виконавче провадження № 60892369 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області № 905/2864/15, виданого 04.03.2019 року, про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним договором перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» у розмірі 1 372 467 511,28 грн., на майно ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» (боржник), яке є предметом іпотеки та застави, шляхом продажу па прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням їх початкової ціни відповідно до висновків судових експертиз.
16.12.2019 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.
У постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 року розмір основної винагороди приватного виконавця визначено у сумі 137 246 751,12 грн., яка розрахована як 10% від суми заборгованості за кредитним договором перед ПАТ «Промінвестбанк».
У зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого документа без виконання, постановою приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л. А. від 29.01.2020 року ВП № 60892369 виконавчий документ: наказ Господарського суду Донецької області № 905/2864/15 від 04.03.2019 року повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
29.01.2020 року постанову № 60892369 від 16.12.2019 року про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» на користь ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 137246751,13 грн. пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А. Г.
Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А. Г. 29.01.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61103953 з примусового виконання постанови про стягнення основної винагороди № 60892369 від 16.12.2019 року.
Також, 29.01.2020 року у межах ВП № 61103953 винесено постанову про арешт майна та постанову про арешт коштів боржника - ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро».
На підставі звернення представника ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» від 05.05.2020 року проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 щодо здійснення виконавчого провадження № 60892369, за результатом якої складено довідку за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 28.05.2020 року.
Вказаною довідкою від 28.05.2020 року щодо зазначених у зверненні питань, встановлено, що сума основної винагороди приватного виконавця, зазначена у постанові про стягнення основної винагороди від 16.12.2019, визначена у відповідності до вимог статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та дії приватного виконавця щодо направлення постанови про стягнення основної винагороди для примусового виконання не суперечить положенням законодавства.
Водночас, перевіряючі дійшли висновку, що за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , яка проводилась на підставі скарги представника ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» Більдій А.Г. від 05.05.2020 та в межах предмету цієї скарги виявлено порушення вимог частини сьомої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», абзацу 8 пункту 7 розділу І Інструкції.
На підставі довідки за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 28.05.2020 року Міністерством юстиції України було складено подання № 1991/20.5.1/32-20 від 02.07.2020 року до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 .
У поданні Міністерства юстиції України № 1991/20.5.1/32-20 від 02.07.2020 року викладено висновок, відповідно до змісту якого: «при здійсненні виконавчого провадження № 60892369 приватним виконавцем порушено вимоги: пункту 2 частини першої статті 4 Закону щодо здійснення діяльності з дотриманням принципу законності; пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; частини сьомої статті 31 Закону щодо наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку суми винагороди та зазначення порядку її стягнення; абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції щодо зазначення в постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 норми закону, на підставі якого її винесено.»
17.08.2020 року на засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 .
За результатами розгляду означеного подання Міністерства юстиції України, Дисциплінарною комісією приватних виконавців вирішено задовольнити подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та застосувати до приватного виконавця дисціплінарне стягнення у вигляді зупинення її діяльності строком на 4 місяці.
Такого висновку Дисциплінарна комісія приватних виконавців дійшла з огляду на те, що при винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 року приватним виконавцем було допущено порушення частини сьомої статті 31 Закону та абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції, що в свою чергу, призвело до завдання шкоди боржнику, оскільки за результатом виконання такої постанови іншим приватним виконавцем безпідставно стягнуто з боржника більше 2 млн. грн.
Приватний виконавець ОСОБА_1 оскаржила рішення Дисциплінарної комісії до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 4 (чотири) місяці. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року в адміністративній справі №160/10658/20 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийнято нову постанову, про відмову в їх задоволенні. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року в адміністративній справі №160/10658/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.07.2021 року (справа № 160/10658/20) підтримано позицію суду апеляційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди апеляційної та касаційної інстанції виходили з того, що оскаржуване рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №37, не введено в дію відповідним наказом Міністерства юстиції України, а відтак його оскарження в судовому порядку є передчасним.

12.05.2021 року Міністерство юстиції України видано наказ № 1502/7, яким введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17 серпня 2020 року, оформлене протоколом №37, про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності

Позивач, вважаючи рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17 серпня 2020 року, оформлене протоколом №37, та наказ Міністерства юстиції України № 1502/7 від 12.05.2021 року протиправними, звернулась до суду з адміністративним позовом.

Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII (далі Закон 1403-VIII) визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Приписами частини першої статті 1 Закон 1403-VIII встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону 1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

За умовами частини першої статті 39 цього ж Закону дисциплінарна комісія приватних виконавців утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року №3284/5, визначає механізм здійснення Міністерством юстиції України перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, зокрема стану додержання Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, ухвалених відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Розділу III «Порядок організації та проведення перевірок діяльності приватних виконавців» Порядку №3284/5 передбачено, що позапланові невиїзні перевірки діяльності приватного виконавця проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, необхідність (потреба) перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Таким чином, вказаними положеннями встановлено обмеження щодо об`єкта перевірки, який окреслюється питаннями, необхідність (потреба) перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки.

Суд, дослідивши подання Міністерства юстиції України №1991/20.5.1/32-20 від 02.07.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , встановив наступне.

У розділі «результати перевірки», встановлено, що за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця округу Дніпропетровська область Бурхан-Крутоус Л. А. щодо здійснення виконавчого провадження № 60892369 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складена довідка від 28.05.2020. Згідно з цією довідкою, сума основної винагороди приватного виконавця, зазначена у постанові про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року, визначена відповідно до вимог статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Також перевіркою встановлено, що дії приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. щодо направлення постанови про стягнення основної винагороди для примусового виконання не суперечать положенням законодавства.

Крім того, результати перевірки містять висновок, що викладені у скарзі представника ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» Більдій А.Г. доводи щодо невірного визначення у постанові про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року розміру винагороди та направлення цієї постанови для примусового виконання не підтвердились.

Таким чином, питання, необхідність (потреба) перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки, за результатом проведення такої перевірки не підтвердились.

Водночас, проведеною перевіркою встановлено, що приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 60892369 порушено вимоги частини сьомої статті 31 Закону щодо наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку та зазначення порядку стягнення основної винагороди та абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 щодо зазначення в постанові про стягнення основної винагороди норми закону, на підставі якого її винесено.

Наведені вище обставини свідчать, що Міністерство юстиції України, у порушення статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та пункту 19 Розділу III «Порядок організації та проведення перевірок діяльності приватних виконавців» Порядку №3284/5, вийшло за межі тих питань, необхідність (потреба) перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки.

За умовами пункту 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, висновки про допущені позивачем порушення, за які Міністерством юстиції України внесено подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, здійснено за результатом розгляду питань, необхідність (потреба) перевірки яких не була підставою для здійснення перевірки.

Стосовно встановлених під час проведення перевірки порушень приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 60892369 вимоги частини сьомої статті 31 Закону в частині не наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку та не зазначення порядку стягнення основної винагороди та абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, в частині не зазначення в постанові про стягнення основної винагороди норми закону, на підставі якого її винесено, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини третьої статті 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Умовами частини першої статті 31 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною п`ятою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачає, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Водночас, умовами частини сьомої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок № 643).

Відповідно до пункту 19 Порядку № 643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Наведені приписи чинного законодавства встановлюють обов`язковий порядок дій приватного виконавця з примусового виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню, а саме, приватний виконавець у межах своїх повноважень, виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 року, в якій визначено розмір основної винагороди у сумі 137 246 751,12 грн.

Результатом проведеної позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. від 28.05.2020 року, подання №1991/20.5.1/32-20 від 02.07.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 встановлено, що сума основної винагороди приватного виконавця, зазначена у постанові про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року, визначена відповідно до вимог статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Таким чином, позаплановою перевіркою позивача підтверджено правомірність розміру основної винагороди, розрахованої приватним виконавцем.

При цьому, ні Законом № 1403-VIII, ні Порядком № 643 не визначено форму та зміст розрахунку основної винагороди приватного виконавця, а порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця ідентичний порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене та, враховуючи, що приписами чинного законодавства не встановлено форму розрахунку, яка повинна зазначатись у постанові про стягнення основної винагороди розрахунок та порядок її стягнення, суд вважає безпідставними доводи відповідачів щодо застосування їх в якості підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Розглядаючи питання правомірності та обґрунтованості висновків рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке оформлене протоколом №37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 34 Закону № 1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на два роки з обов`язковим повідомленням приватного виконавця про час і місце проведення перевірки не пізніш як за 10 днів до її початку. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями учасників виконавчого провадження. За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні. У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Приписами статті 37 Закону № 1403-VIII встановлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, відповідно статті 38 Закону № 1403-VIII, підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є:

- факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця;

- порушення правил професійної етики приватного виконавця;

- розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

- невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків;

- невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Відповідно до статті 39 Закону № 1403-VIII Дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Дисциплінарна комісія: розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

Відповідно до статті 40 Закону № 1403-VIII Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі, якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Порядок діяльності Дисциплінарної комісії та процедура розгляду подань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності визначено відповідним Положенням, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 27.11.2017 № 3791/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2017 за № 1442/31310 «Про затвердження Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців» (далі -Положення № 3791/5).

Пунктами 3-4 Положення № 3791/5 визначено, що основними завданнями Дисциплінарної комісії є: розгляд питань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків; прийняття рішень про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання Мін`юсту, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Мін`юсту чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 16 Положення № 3791/5 рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії протягом двох робочих днів після засідання Дисциплінарної комісії.

Згідно із пунктом 26 Положення № 3791/5 за результатами розгляду подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарна комісія приймає рішення про: задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, передбаченого частиною першою статті 41 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; відхилення подання та направлення матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; відхилення подання та відмову в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

За приписами пункту 27 Положення № 3791/5 у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Таким чином, під час розгляду питання наявності підстав для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія, у відповідності до частини другої статті 38 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Положення № 3791/5, зобов`язана встановити наявність обов`язкових елементів для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а саме - порушення приватним виконавцем закону, його вину, наявність негативних наслідків, які наступили в результаті дій приватного виконавця та причинний зв`язок між цими діями, вчиненими в процесі виконання рішення суду і негативними наслідками.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке сформовано на підставі довідки, складеної за результатами позапланової перевірки, встановлені такі порушення: 1) вимоги частини сьомої статті 31 Закону щодо не наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку та зазначення порядку стягнення основної винагороди; 2) вимоги абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі Інструкція) щодо не зазначення в постанові про стягнення основної винагороди норми закону, на підставі якого її винесено.

При цьому, розглядаючи подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1 та встановлюючи факт протиправності вчинених приватним виконавцем дій дисциплінарна комісія посилається на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі № 160/1415/20, залишеного в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020, яким визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. від 16.12.2019 про стягнення в ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн. у виконавчому провадженні № 60892369.

Однак, у межах справи № 160/1415/20 ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» реалізувало свою незгоду з постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 року у розмірі 137 246 751,12 грн. шляхом її оскарження в судовому порядку.

Водночас, вказане рішення суду обґрунтовано тим, що основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. А отже, оскільки приватним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, тому і підстав для стягнення основної винагороди немає.

При цьому, обґрунтування рішень суду першої та апеляційної інстанцій у справі №160/1415/20 не містило у собі таких підстав для скасування спірної постанови приватного виконавця, як порушення вимоги частини сьомої статті 31 Закону щодо не наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку та не зазначення в постанові про стягнення основної винагороди норми закону, на підставі якого її винесено.

Отже, застосування висновків судових рішень у справі № 160/1415/20 не є законодавчо встановленими обставинами, які підтверджують наявність дисциплінарного проступку позивача та не можуть бути покладені в основу висновків про притягнення до приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Також, суд звертає увагу, що статтею 38 Закону № 1404 встановлено підстави для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та визначає поняття дисциплінарного проступку, якими є:

1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця;

2) порушення правил професійної етики приватного виконавця;

3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків;

5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Разом з тим, протокол № 37 Дисциплінарної комісії від 17.08.2020 року не містить відомостей щодо того, яка саме підстава для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, передбачена статтею 38 Закону № 1403-VIII, була встановлена Дисциплінарною комісією під час прийняття рішення.

Також, загальні посилання в поданні Міністерства юстиції України від 02.07.2020 року на порушення позивачем принципу законності свідчать про правову невизначеність стосовно того, яка саме підстава притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності застосована відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення.

Щодо висновку відповідача, викладеному у оскаржуваному рішенні від 17.08.2020 року, про наявність вини у формі умислу в діях позивача, а також наявності негативних наслідків, суд зазначає таке.

Так, в протоколі з цього приводу наведені наступні аргументи:

« ОСОБА_3 - заступник голови Комісії: Вищезазначене свідчить про наявність вини у формі умислу в даному випадку, яка полягає в усвідомленні приватним виконавцем винесення постанови про стягнення основної винагороди з порушенням вимог частини сьомої статті 31 Закону та вимог абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції.»

« ОСОБА_4 голова Комісії: Зазначив, що приватним виконавцем встановлені у поданні Міністерства юстиції України порушення не визнано, що свідчить про наявність вини у формі умислу приватного виконавця.

Звернув увагу, що у зв`язку із пред`явленням до виконання постанови, винесеної з порушенням вимог Закону, боржнику завдано шкоду, оскільки за результатами її виконання іншим приватним виконавцем безпідставно було стягнуто з боржника більше 2 млн. грн.»

Отже, фактично комісія дійшла висновку про наявність вини у формі умислу в діях позивача, оскільки позивач усвідомлював, що не наведення у постанові про стягнення основної винагороди розрахунку суми винагороди та не зазначення порядку її стягнення, а також не зазначення в цій постанові норми закону, на підставі якої її винесено, є протиправним, не визнав в подальшому вказані порушення, і вказані порушення призвели до негативних наслідків у вигляді стягнення з боржника понад 2 млн. грн.

Водночас, склад дисциплінарного проступку приватного виконавця, як і будь-якого іншого працівника, повинен мати певні обов`язкові елементи, серед яких, зокрема, і суб`єктивна сторона дисциплінарного проступку.

Так, суб`єктивна сторона дисциплінарного проступку виражається у психічному ставленні порушника до трудової дисципліни, до своєї протиправної поведінки. Для визнання протиправної поведінки правопорушенням необхідно встановити наявність вини, яка класично поділяється на умисел та необережність. При цьому, вина характеризується двома моментами: інтелектуальним усвідомленням особою шкідливого для іншої сторони характеру своїх діянь (дії чи бездіяльності) і вольовим, тобто бажанням настання шкідливих наслідків або байдужим до них ставленням. Отже, вина розкриває не лише ставлення особи до вчиненого ним дисциплінарного проступку, а й вказує на її форми умисел або необережність. Якщо працівник розуміє характер своїх дій і допускає їх настання, то йдеться про прямий умисел. Тобто працівник бажав або свідомо допускав настання несприятливих наслідків для роботодавця. Непрямий умисел характерний для дій працівника, коли особа усвідомлює настання несприятливих наслідків і допускає таку можливість через байдуже ставлення до наслідків своїх дій чи бездіяльності.

Відповідач в своєму рішенні встановив умисел позивача на вчинене ним правопорушення.

Тобто, відповідач дійшов висновку, що не зазначивши в постанові про стягнення винагороди її розрахунку та порядку стягнення, а також норми, на підставі якої її винесено, приватний виконавець ОСОБА_1 усвідомлювала протиправність таких дій, а також бажала або свідомо допускала безпідставне стягнення з боржника у виконавчому провадженні грошових коштів.

Суд вважає вказаний висновок хибним, оскільки винагорода приватного виконавця є його заробітком, і допущення в постанові про стягнення цієї винагороди формальних порушень, які не спотворюють розмір винагороди та не ставлять під сумнів правомірність її винесення, не можуть свідчить про наявність умислу в діях приватного виконавця.

Суд зауважує, що визначаючи форми вини приватного виконавця у вигляді умислу, Дисциплінарна комісія жодним чином не обґрунтувала визначення для позивача саме такої форми вини, як умисел та не встановила причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим діям позивача та наслідками, до яких призвели такі дії.

Також, суд зазначає, і вказана обставина залишалась поза увагою комісії, що стягнення з боржника частини суми основної винагороди приватного виконавця в розмірі понад 2 млн. грн. відбулось не внаслідок допущення в постанові порушень частини сьомої статті 31 Закону та вимог абзацу восьмого пункту 7 розділу І Інструкції, а внаслідок вчинення окремих виконавчих дій іншим приватним виконавцем в межах іншого виконавчого провадження при примусовому виконанні постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Також, зі змісту протоколу Дисциплінарної комісії від 17.08.2020 року вбачається, що Дисциплінарна комісія замість встановлення ступеню вини приватного виконавця зазначила форму вини приватного виконавця, що в свою чергу не відноситься до повноважень Дисциплінарної комісії та, як наслідок, не є визначальним для прийняття рішення за результатами розгляду подання.

Крім того, із наявного в матеріалах справи витягу з протоколу Дисциплінарної комісії від 17.08.2020 року видно, що у оскаржуваному рішенні Міністерства юстиції України відсутні мотиви для прийняття рішення та будь-які аргументи на користь прийняття чи відхилення доводів та доказів приватного виконавця та прийняття саме такого рішення за результатами розгляду подання.

Зі змісту протоколу не зрозуміло, за яке саме порушення на позивача накладено дисциплінарне стягнення, не надана оцінка ступеню вини приватного виконавця, ступеню тяжкості та наслідкам, завданим таким порушенням, розміру заподіяної шкоди, як це визначено частиною п`ятою статті 40 Закону № 1403-VIII.

Отже, Дисциплінарна комісія, застосувавши до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця на чотири місяці, не зазначила будь-які аргументи на користь прийняття чи відхилення доводів та доказів позивача та прийняття саме такого виду стягнення за результатами розгляду подання, не зазначила визначених законом підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, доводів щодо неможливості застосування до позивача двох інших видів стягнень, що є менш суворими, з урахуванням тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, наявності тієї обставини, що позивач раніше до дисциплінарної відповідальності не притягався, що свідчить про порушення принципу пропорційності, всупереч принципу обґрунтованості рішення комісія не навела мотиви, з яких виходить, обираючи саме такий строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.01.2020 року у справі № 2040/6763/18.

З огляду на викладене, суд наголошує, що хоча вказаний Закон не визначає мінімальних та максимальних строків застосування такого виду стягнення, проте його застосування повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності. Тому, визначаючи вид стягнення та встановлюючи позивачу строк зупинення діяльності, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному рішенні про застосування заходу стягнення. Не зазначення цього свідчить про те, що рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Рішенням Дисциплінарної комісії від 17.08.2020 року до позивача застосовано припинення діяльності приватного виконавця, проте відсутнє обґрунтування застосування саме такого виду стягнення та не аргументовано неможливість застосування до позивача попередніх стягнень, з урахуванням тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, наявності тієї обставини, що позивач раніше до дисциплінарної відповідальності не притягався.

З огляду на викладене та, враховуючи ряд порушень приписів Закону № 1403-VIII, Положення № 3791/5, Інструкції, дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформленого протоколом №37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 4 (чотири) місяці, наслідком чого є його скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1502/7 від 12.05.2021 року про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17 серпня 2020 року, оформленого протоколом № 37, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 41 № 1403-VIII рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Отже, наказ Міністерства юстиції України № 1502/7 від 12.05.2021 року, яким введено в дію протиправне рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформленого протоколом №37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року також підлягає скасуванню, для повного захисту прав позивача.

Згідно із частиною третьою статті 41 № 1403-VIII про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Враховуючи висновки суду про протиправність рішень про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення відновлення його порушеного права, також підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, оформленого протоколом № 37, введеного в дію наказом Міністерства юстиції України від 12.05.2021.

Щодо аргументів відповідача про те, що Дисциплінарна комісія не може бути відповідачем в даній справі, оскільки не є юридичною особою, немає власного рахунку у банках, а її рішення без наказу не несуть будь-яких наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5, така комісія наділена переліком завдань, які за своєю суттю є публічно-владними, а також суб`єктно до такої комісії входять посадові особи з числа Міністерства юстиції України.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача в цій частині, оскільки Дисциплінарна комісія приватних виконавців під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є колегіальним органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, а також прийняття рішень про застосування до них дисциплінарного стягнення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни».

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України стягується судовий збір у розмірі 1816,00 грн., сплачений ним за подання позовної заяви, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 01.09.2021 року.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, повний текст рішення складено у перший робочий день.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (відповідач-1), Міністерства юстиції України(відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців оформлене протоколом № 37 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, щодо застосування до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 4 (чотири) місяці.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.05.2021 р. № 1502/7 про застосування до Приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, яким уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 року, оформлене протоколом № 37, про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , та про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 4 (чотири) місяці.

Зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру приватних виконавців України запис про притягнення до дисциплінарної відповідальності Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 17.08.2020 р., оформленого протоколом № 37, введеного в дію наказом Міністерства юстиції України № 1502/7 від 12.05.2021.

Стягнути на користь Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни (вул. В. Винниченка, 2, оф. 6, м. Дніпро, 49000, РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) судовий збір у сумі 1816,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28.03.2022 року.

Суддя О.С. Луніна