Справа № 460/13740/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2022 року м. Рівне №460/13740/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача - не прибув; представника відповідача - С.М. Дем`янюка; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року №9 та №9.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами документальної невиїзної перевірки фізичної особи - громадянки ОСОБА_1 митним органом оформлений акт перевірки, яким установлено порушення норм Митного кодексу України та Податкового кодексу України при митному оформленні товару - автомобіля: встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 36681,60 грн, у тому числі: ввізне мито - 11463,00 грн; ПДВ - 25218,60 грн. Позивач вказує, що висновки акта перевірки базуються виключно на інформації, яка надана відповідачу митними органами Литовської Республіки, та які не свідчать і не можуть свідчити про порушення позивачем вимог законодавства. Такі документи стосуються осіб, які позивачу не відомі, натомість митне оформлення позивачем транспортного засобу відбувалося з наданням усіх належних первинних документів щодо такого автомобіля та щодо вартості транспортного засобу саме у розмірі 3000,00 Євро. Позивач вказує, що прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення про збільшення сум грошових зобов`язань зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість є протиправними та підлягають скасуванню. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що Поліською митницею Держмитслужби отримано матеріали та копії документів, надіслані Державною митною службою України (лист від 12.06.2020 №20/20-02-01/7.13/330), щодо звернення митних органів Литовської Республіки від 12.05.2020 №(20.4/05)3В-2901, про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортних засобів, у тому числі SKODA модель OCTAVIA № кузова НОМЕР_1 ; у ході опрацювання листа встановлено, що транспортний засіб оформлено за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 та виявлено невідповідність даних, що містяться в наданих митними органами Литовської Республіки документах, даним, які були заявлені при митному оформленні транспортного засобу в Україні; митними органами Литовської Республіки надано документи стосовно факту реалізації та території Литви транспортного засобу SKODA модель OCTAVIA № кузова НОМЕР_1 : декларацію країни відправлення від 21.05.2018 №18LTLCO100EK051610, в якій вказано: продавець - UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3, № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 Євро; договір на продаж транспортних засобів від 21.05.2018 №139 - продавець UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3, № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 грн, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 становить 207862,39 грн. В ході перевірки установлено, що позивачем допущено порушення норм чинного законодавства при митному оформленні транспортного засобу, що призвело до заниження сум грошових зобов`язань зі сплати ввізного мита та ПДВ, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 11.11.2021.

Ухвалою суду від 11.11.2021 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 07.12.2021.

Ухвалою суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 25.01.2022.

Ухвалою суду від 25.01.2022 судове засідання відкладене на 22.02.2022.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 22.02.2022 не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

До суду прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 22.02.2022.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу від 05.04.2021 №82 інспекторами Рівненської митниці проведена перевірка фізичної особи - ОСОБА_1 , за результатами якої складений Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки фізичної особи - громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497» від 05.05.2021 №18/7.13-19/ НОМЕР_2 (далі - Акт перевірки) (а.с. 5).

Розділ III «Описова частина» Акта перевірки:

фізичної особою - громадянкою ОСОБА_1 за МД типу ІМ40ДЕ від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 ввезено товар «Легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у використанні: марка: SKODA, модель OCTAVIA, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, призначення - пасажирський, № кузова НОМЕР_1 , код УКТ ЗЕД , загальною фактурною вартістю - 91704,00 грн (3000,00 Євро), загальною митною вартістю - 94760,80 грн, країна відправлення - Бельгія;

особою, відповідальною за фінансове регулювання є громадянка України ОСОБА_1 ;

згідно даних АСМО «Інспектор» до митного оформлення МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 зовнішньоекономічний контракт не подавався;

ввезення товару на митну територію України проводилося згідно рахунка-фактури (інвойса) від 26.06.2018 №44/06, укладеного з Adrien Antonissen.

Підрозділ 3.2 Розділу III «Описова частина» Акта перевірки:

відповідно до наявної інформації в АСМО «Інспектор» переміщення товару, країна реєстрації транспортного засобу - LT, номер транспортного засобу - НОМЕР_3 через митний кордон України 27.06.2018 здійснено фізичною особою - громадянином ОСОБА_2 ;

до митного оформлення надано: рахунка-фактура (інвойс) від 26.06.2018 №44/06, укладений з Adrien Antonissen, вартість - 3000,00 Євро; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.04.2015 №686725448, довідку про транспортні витрати від 27.06.2018;

при митному оформленні товару сплачені митні платежі: мито на транспортні засоби - 9476,08 грн, акцизний податок - 15973,19 грн, ПДВ - 24042,01 грн;

Поліською митницею Держмитслужби отримано матеріали та копії документів, надіслані Державною митною службою України (лист від 12.06.2020 №20/20-02-01/7.13/330), щодо звернення митних органів Литовської Республіки від 12.05.2020 №(20.4/05)3В-2901, про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортних засобів, у тому числі SKODA модель OCTAVIA № кузова НОМЕР_1 ;

у ході опрацювання листа встановлено, що транспортний засіб оформлено за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 та виявлено невідповідність даних, що містяться в наданих митними органами Литовської Республіки документах, даним, які були заявлені при митному оформленні транспортного засобу в Україні;

митними органами Литовської Республіки надано документи стосовно факту реалізації та території Литви транспортного засобу SKODA модель OCTAVIA № кузова НОМЕР_1 : декларацію країни відправлення від 21.05.2018 №18LTLCO100EK051610, в якій вказано: продавець - UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3, № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 грн; договір на продаж транспортних засобів від 21.05.2018 №139 - продавець UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3, № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 Євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 становить 207862,39 грн;

у результаті аналізу та співставлення відомостей в документах, надісланих митними органами Литовської Республіки, з відомостями, що містяться у поданих до митного оформлення документах за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497, встановлено, що характеристики ТЗ ідентичні реалізованому в Литовській Республіці та імпортованому в Україну транспортного засобу;

встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 36681,60 грн, у тому числі: ввізне мито - 11463,00 грн; ПДВ - 25218,60 грн.

Розділ IV «Висновок» Акта перевірки: документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення фізичною особою - громадянкою ОСОБА_1 вимог: пункту 2 частини 2 статті 52, частини 2 статті 53, частин 1 та 8 статті 257, пункту 1 частини 1 статті 289 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 в сумі 11463,00 грн; пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 в сумі 25218,60 грн.

На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 24.05.2021 (далі - ППР):

№9, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Мито на транспортні засоби у розмірі 14328,75 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням - 11463,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2865,75 грн (а.с. 13);

№9, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість у розмірі 31523,25 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням - 25218,60 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6304,65 грн (а.с. 16).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - ППР №9 та №9, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина перша статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 МК України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша статті 54 МК України).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

За приписами частини першої статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (частина перша статті 351 МК України).

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (пункт 2 частини другої статті 351 МК України).

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (частина восьма статті 264 МК України).

Аналіз вказаних вище норм МК України свідчить про те, що декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей, що зазначені у ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості товару.

Відповідно до статті 352 МК України, посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані:

1) документи, визначені цим Кодексом;

2) податкова інформація;

3) експертні висновки;

4) судові рішення;

5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення;

6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (частина шоста статті 345 МК України).

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (ділу - ПК України) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита та ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - транспортного засобу, ґрунтується на підставі інформації, отриманої від митних органів Литовської Республіки щодо ввезеного на митну територію України такого транспортного засобу.

Саме на підставі аналізу наданих литовськими митними органами декларації країни відправлення від 21.05.2018 №18LTLCO100EK051610, в якій вказано: продавець - UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3, № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 грн, та договору на продаж транспортних засобів від 21.05.2018 №139 - продавець UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3 , № кузова НОМЕР_1 , вартість - 6800,00 грн, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 становить 207862,39 грн, відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та ПДВ.

Щодо таких висновків митного органу суд зазначає, що експортна декларація від 21.05.2018 №18LTLCO100EK051610 свідчить лише про факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці і не виключає можливості переходу права на автомобіль після такого оформлення до інших осіб.

Такий документ, як договір на продаж транспортних засобів від 21.05.2018 №139, не може свідчити про порушення позивачем норм МК України та ПК України, оскільки відповідно до такого документа покупцем є ОСОБА_3, а не позивач - ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами у даній справі; в Акті перевірки не обумовлено підстав надання відповідачем правової переваги документам Литовської Республіки, ніж поданими декларантом документами до митного оформлення.

Митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497, в якій митна вартість автомобіля визначена за другорядним 6 (резервним) методом.

Митне оформлення товару, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оскаржені в установленому порядку і не скасовані; будь-якого рішення про коригування митної вартості у порядку статті 55 МК України митницею не приймалося; надані Литовською стороною документи стосуються автомобіля, правочин щодо якого укладений між сторонами (продавець - UAB «BIKEJA», покупець - ОСОБА_3 ), жодним чином не стосуються сторін правочину, за яким здійснювалося митне оформлення за МД від 27.06.2018 №UA205090/2018/050497 (продавець - ОСОБА_4 , покупець - ОСОБА_1 ); відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем до митного оформлення документи визнані недійсними, фіктивними, підробленими; митним органом не надано беззаперечних доказів існування у позивача намірів фінансового характеру, спрямованих на ухиляння від сплати усіх необхідних платежів при митному оформленні транспортного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з первинних (реєстраційних) документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних ППР №9, №9 у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 грн 00 коп, сплачена відповідно до квитанції від 28.09.2021 №175110003 (оригінал знаходиться у матеріалах справи).

Також позивачем заявлено до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн 00 коп.

За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин щодо понесення витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20).

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року, справа №569/17904/17, адміністративне провадження №К/9901/52416/18).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду:

(1) Договір про надання правової допомоги від 20.08.2021 №20/08/21-1, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Преміум Сервіс» щодо зобов`язання забезпечити надання правової допомоги при вирішенні спору про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень №9 та №9; вартість послуг визначається у актах виконаних робіт (пункт 3.1 Договору) (а.с. 22);

(2) Акт виконаних робіт: 03.09.2021 - консультація з питань митного оформлення автомобілів, проведення невиїзних перевірок, вивчення акта перевірки UA205090/2018/050497, вивчення митної декларації №UA205090/2018/050497, перевірка дійсності на офіційному сайті Європейської комісії - 4 години - 4000,00 грн; 09.09.2021 - підготовка позовної заяви до Рівненського окружного адміністративного суду у справі про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень №9 та №9 - 6 год 6000,00 грн (а.с. 23);

(3) Звіт про виконання Договору - вартість - 10000,00 грн (а.с. 24);

(4) Квитанція від 28.09.2021 про сплату суми у розмірі 10000,00 грн (а.с. 25).

Суд зазначає, що вартість послуг (робіт) адвоката - розмір гонорару визначається двома способами: (1) фіксований розмір гонорару, який визначається під час укладення договору та зазначається безпосередньо у тексті такого договору (у такому разі оформлення додаткових документів щодо вартості послуг - розміру гонорару не потребується); (2) розмір гонорару визначається на підставі договору та розрахунку вартості послуг шляхом оформлення актів, додаткових угод тощо.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що розглядаючи питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд має право самостійно визначати розмір таких витрат, виходячи з критерію розумної необхідності та співмірності, враховуючи характер виконуваної адвокатом роботи / послуг, складність виконуваної роботи / послуг, їх значимості, складності категорії справи тощо.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

У постанові Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд констатує, що даний спір не належить до категорії справ значної складності; щодо вирішення вказаних спорів існує безліч судової практики, зокрема, постанов Верховного Суду; надана послуга «консультація з питань митного оформлення автомобілів» не стосується суті правової допомоги адвоката щодо судової справи; а тому суд дійшов висновку про необхідність розумного обмеження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 5000,00 грн, із застосуванням принципу співмірності з об`єктом спору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 травня 2021 року №9 та №9.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 908 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці.

У стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн 00 коп - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 березня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська