Справа № 340/9224/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/9224/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Донецький національний медичний університет, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через свого представника - адвоката Пушкарьова Д.Є.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з цим позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №15 від 05.01.2021 про скасування виданої 29.03.2018 органом Державної міграційної служби України №3501 посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім`я позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначив те, що у зв`язку з проходженням навчання позивача у Донецькому національному медичному університеті органом Державної міграційної служби України №3501 видано відповідну посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 , чинну до 12.07.2022. Наказом №825-ст від 24.12.2020 позивача відраховано з числа студентів 5-го курсу, тому університетом на адресу відповідача було направлено клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. Як наслідок, на підставі клопотання університету, відповідачем 05.01.2021 було прийнято рішення про скасування зазначеної посвідки. В подальшому, рішенням Краснолиманського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2021 було визнано незаконним та скасований наказ Донецького національного медичного університету про відрахування позивача з числа студентів та його поновлення в навчанні на п`ятому курсі даного навчального закладу. Проте, незважаючи на вказаний факт, у задоволенні заяви представника позивача про скасування рішення від 05.01.2021 відповідачем було відмовлено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки чинним міграційним законодавством не передбачений порядок визнання рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні помилковим. Також, станом на дату прийняття спірного рішення (05.01.2021), наказ №825-ст не був визнаний незаконним, а відтак підстави вважати рішення №15 помилковим також відсутні (а.с.35-37).

Представником третьої особи також подано до суду письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких висловлено позицію щодо необхідності визнання протиправним та скасування рішення №15 від 05.01.2021 про скасування виданої на ім`я позивача посвідки на тимчасове проживання в Україні з метою продовження подальшого навчання в університеті (а.с.64-65).

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що наказом Донецького національного медичного університету від 15.02.2018 №153-ст позивача, громадянина Нігерії, було поновлено студентом другого курсу денної форми навчання за спеціальністю: 222 "Медицина" з 15.02.2018 по 01.09.2022 (а.с.41-43).

З метою здійснення навчання в університеті, за поданням Донецького національного медичного університету для наявності у позивача законних підстав для перебування на території України, на ім`я позивача 29.03.2018 органом Державної міграційної служби України №3501 видано відповідну посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 , чинну до 12.07.2022 (а.с.5, 38-39, 40).

Наказом № 825-ст від 24.12.2020 позивача було відраховано з числа студентів 5-го курсу у зв`язку з порушенням умов контракту, а саме несплату за надані освітні послуги (а.с.6).

Після видачі наказу № 825-ст від 24.12.2020 Донецьким національним медичним університетом згідно Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ № 322 від 25.04.2018 (надалі - Порядок № 322), 30.12.2020 направлено на адресу відповідача відповідне клопотання №646 про скасування виданої раніше на ім`я позивача посвідки на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 терміном дії до 12.07.2022 (а.с.7).

В свою чергу, відповідачем було прийнято рішення №15 від 05.01.2021 про скасування посвідки на тимчасове проживання, яким позивачу на підставі підпункту 2 пункту 63 Порядку № 322 скасовано посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 (а.с.20).

В подальшому, рішеннями Краснолиманського міськрайонного суду Донецької області 08.04.2021 у справі №236/218/21, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 22.09.2021, визнано незаконним та скасовано наказ Донецького національного медичного університету №825-ст від 24.12.2020 та поновлено позивача на навчанні на п`ятому курсі Донецького національного медичного університету (а.с.66-69, 70-72).

Як зазначив представник третьої особи, позивача поновлено на навчанні на п`ятому курсі, але він не має можливості проходити навчання без відповідної посвідки на тимчасове проживання в Україні.

11.11.2021 представник позивача - адвокат Пушкарьов Д.Є звернувся до відповідача із заявою про перегляд рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні у якій просив скасувати помилкове прийняте рішення від 05.01.2021, вважаючи що його скасування призведе до відновлення дії посвідки на тимчасове проживання від 29.03.2018 НОМЕР_1 . До такої заяви було долучено, зокрема і копію постанови Донецького апеляційного суду від 22.09.2021 у справі №236/218/21 (а.с.18).

На вказану заяву відповідачем направлено представнику позивача лист "Про надання інформації" №3501.5-5941/35.3-21 від 16.11.2021, яким вказано на правомірність прийняття рішення від 05.01.2021 та відсутність підстави вважати таке рішення помилковим. Також, зазначено про відсутність правових підстав для документування посвідкою на тимчасове проживання позивача як громадянина Нігерії на підставі рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с.19).

Враховуючи вказану відмову, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Відповідно до частини 13 статті 4 Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Частини 3 статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 5-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить: у випадку, визначеному частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, - період навчання, який зазначається в документі, що підтверджує факт навчання в Україні.

Отже, позивач перебував на території України на законних підставах, оскільки мав посвідку про тимчасове проживання.

Відповідно підпункту 1 пункту 63 Порядку №322 посвідка скасовується територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі, зокрема, отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи.

Таким чином, обставини прийняття спірного рішення не виникають сумніву, оскільки отримавши клопотання про скасування посвідки, відповідач правомірно прийняв рішення від 05.01.2021 №15 про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача в Україні.

Водночас, клопотання від 30.12.2020 №646 обґрунтовано фактом відрахування позивача з числа студентів п`ятого курсу на підставі наказу №825-ст від 24.12.2020. При цьому, даний наказ університету скасований рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області, про що і було достеменно відомо відповідачу, з огляду на те, що представником позивача до заяви від 11.11.2021 долучена копія постанови Донецького апеляційний суд від 22.09.2021. Отже, відповідач був обізнаний, що фактично обставини з якими було пов`язане скасування посвідки визнані в судовому порядку протиправними. Більш того, судовим рішення Краснолиманського міського суду Донецької області у справі 236/218/21 поновлено позивача на навчанні на п`ятому курсі Донецького національного медичного університету.

Порядок №322 містить розділ "Оскарження та перегляд рішень про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування".

Пунктами 77-78 Порядку №322 передбачено, що рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

ДМС, територіальний орган ДМС має право переглянути рішення, прийняте відповідно територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, за наявності підстав зобов`язати його відмінити попереднє рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування і прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів.

Вказаними нормами врегульоване правові можливості відповідача переглянути своє рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання та прийняти нове рішення.

Оскільки відпали підстави для скасування посвідки на тимчасове проживання, оскільки позивача поновлено на п`ятому курсі університету, при цьому відсутня необхідність в отриманні нової посвідки на проживання, суд дійшов висновку, що рішення про скасування посвідчи на тимчасове проживання №15 від 05.01.2021 не може бути таким, що відповідає змісту права.

Суд зауважує, що відповідачем допущено занадто формальний підхід до вирішення даної спірної ситуації, що призвело до порушення прав позивача, оскільки наразі він не має можливості здійснювати своє навчання саме через відсутність відповідної посвідки на тимчасове проживання в Україні.

При цьому, суд зауважує, що за змістом відповіді від 16.11.2021 відповідач взагалі усунувся, як уповноважений орган, який наділено дискримінаційними повноваженням щодо вирішення вказаного питання, від вирішення питання щодо відновлення питання відновлення посвідки на тимчасове проживання, не надавши жодного роз`яснення яким чином можливо вирішите це питання. Тобто, наразі позивачу, який є іноземцем і якого можуть в будь який час примусово видворити з України (що як на думку суду ставе позивача у більш несприятливе становище), не роз`яснено, що йому необхідно зробити чи відновити посвідку на проживання шляхом скасування рішення від 05.01.2021 №15, чи то необхідно отримати нову посвідку на проживання. Дані обставини поставили особу, яка є іноземцем у становище, коли останній не знає і не може знати в силу того, що він не є громадянином України, що йому треба роботи. Такі обставини, як на думку суду свідчать про порушення прав громадянина іншої Держави.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" в якій суд дійшов висновку, що визнання індивідуально-правового акта протиправним хоча і є окремим способом захисту проте є передумовою для застосування інших способів захисту - "скасування" або "визнання нечинним" акта, причому, на думку суду, ці два способи захисту не можуть застосовуватися одночасно. Скасування "застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття"; визнання акта нечинним означає, що акт "втрачає чинність з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта".

Суд зауважує, про те, що станом на день винесення спірного рішення воно відповідало вимогам норм законів, а тому не має підстав для визнання його протиправним. Водночас, з огляду на те, що підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 29.03.2018 слугував наказ про відрахування позивача зі студентів, який в подальшому визнаний незаконним, суд дійшов висновку, що порушене право позивача може бути відновлено шляхом скасування рішення №15 від 05.01.2021 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Принагідно суд зауважує, що посвідка на тимчасове проживання серія НОМЕР_2 відповідачем не вилучалась та не знищувалась, оскільки, як вказано у заяві представника позивача від 11.11.2021 року, оригінал її знаходиться у позивача.

Щодо розподілу судових витрат у справі, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с.4), який належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області №15 від 05.01.2021 про скасування посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1 , виданої 29.03.2018 громадянину Нігерії ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ТР №203570) сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 37795939).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько