Справа № 401/4372/21
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/4372/21 Провадження № 2-а/401/11/22

23 березня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та інспектора СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Адамова Ростислава Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови серії БАБ №050095 від 22 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Ухвалою суду 04 січня 2022 року адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня отримання ухвали, а саме сплатити судовий збір.

21 січня 2022 року ОСОБА_1 усунув недоліки адміністративного позову подавши до суду квитанцію про сплату судового збору та позовну заяву в новій редакції.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін.

Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явилися повторно, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не надали.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач, в обгрунтування своєї позиції зазначив, що 22 грудня 2021 року о 17 год. 18 хв. на відповідачем щодо нього було прийнято постанову серії БАБ №050095 та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч.6 ст.122 КУпАП за те, що він 22 грудня 2021 року в м. Світловодську по вулиці Героїв України, 108а, керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку біля дорожнього знаку 5.38 «Місце зупинки з табличкою 7.17 для інвалідів», чим порушив вимоги п.п.8.4. ПДР України. Він заперечував вчинення порушення вимог ПДР оскільки до постанови відповідач не надав жодних доказів, які б доводили вчинення ним вказаного правопорушення. Позивач вину не визнав та не мав можливості скористатись своїм правом на юридичну допомогу та належним чином підготувати свій захист, зібрати докази та надати обґрунтовані пояснення в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийняту відповідачем.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду копії: оскаржуваної постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення; паспорту, фотографії з місця пригоди, довідки РНОКПП, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позиція відповідача, відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУ НП в Кіровоградській області:

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання представник не з`явився повторно, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

22 грудня 2021 року поліцейським інспектором сектору реагування патрульної поліції прийнято постанову серії БАБ №050095 від 22 грудня 2021 року про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП за порушення п.п.8.4 ПДР України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за те, що водій ОСОБА_1 22 грудня 2021 року близько 17 години 18 хв. в м. Світловодську по вулиці Героїв України, 108а, керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку біля дорожнього знаку 5.38 «Місце зупинки з табличкою 7.17 для інвалідів», чим порушив вимоги п.п.8.4. ПДР України.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП позивач, ОСОБА_1 подав до суду позов про скасування вказаної постанови відповідача. Доводи позивача обгрунтовані тим, що він не допускав порушення правил дорожнього руху, відповідач розглянув справу не дотримавшись вимог передбачених КУпАП, та неправомірно виніс постанову за порушення п.8.4. ПДР України, оскільки відсутні докази його вини.

Відповідач, інспектора СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Адамова Ростислава Юрійовича та відповідач, відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явилися повторно, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не надали. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачі суд не повідомили.

Оцінка суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до п.п.8.4.в. Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 7.17 дозволяє зупинку та стоянку водіям з інвалідністю.

Суд звертає увагу, що частиною 6 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Разом з цим, відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Висновок суду:

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 22 грудня 2021 року, відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу за те, що водій ОСОБА_1 22 грудня 2021 року близько 17 години 18 хв. в м. Світловодську по вулиці Героїв України, 108а, керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку біля дорожнього знаку 5.38 «Місце зупинки з табличкою 7.17 для інвалідів», чим порушив вимоги п.п.8.4. ПДР України.

Проте, в оскаржуваній постанові відповідач не вказав жодних доказів які б доводили вчинення водієм ОСОБА_1 зазначеного порушення ПДР.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Вищезазначена оскаржувана постанова Відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено належних, достатніх та достовірних доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, і таких доказів не надано до суду до постанови та з відзивом відповідача.

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав поза сумнівом зробити однозначний висновок про те, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.6 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 22 грудня 2021 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушень ПДР позивачем ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Отже, в ході судового розгляду справи не здобуто доказів порушення водієм ОСОБА_1 п.п.8.4. ПДР України, а тому з переконливістю не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП, за яке постановою від 22 грудня 2022 року відповідач до нього застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити так, як під час винесення оскаржуваної постанови, посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність події скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП.

За правилами статті 245 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 22 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та інспектора СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Адамова Ростислава Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22 грудня 2021 року, - задовольнити.

Постанову поліцейського інспектора СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Адамова Ростислава Юрійовича серії БАБ №050095 від 22 грудня 2021 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.6 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області: вул. Віталія Куцевича, №8 м. Світловодськ, Кіровоградської області, .

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом