Справа № 420/9695/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9695/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

25 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі питання про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В Одеському окружному адміністративному суді перебувала на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії відповідача щодо включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису щодо встановлення обтяження згідно з Актом опису майна №5 від 29.09.2015 року у податкову заставу: номер запису про обтяження: 40754408; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56833171 від 26.02.2021 року 13:55:17, приватний нотаріус Пучкова Ірина Анатоліївна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.; Вид обтяжень: податкова застава; Обтяжувач: ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл., та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав нерухоме майно вказаного запису щодо встановлення обтяження.

Рішенням суду від 06.09.2021 року адміністративний позов задоволено.

22.02.2022 року представником позивача надано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якого він просить суд розподілити судові витрати по справі №420/9695/21, стягнувши з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн., понесені позивачем під час розгляду справи в Одеському окружному адміністративному суді.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Так, суд вказує на те що суддя Іванов Е.А. з 24.02.2022 року перебував у відпустці в зв`язку з чим заяву про ухвалення додаткового рішення розглянуто в перший день після виходу.

Так при розгляді вищенаведеної заяви суд щодо сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано квитанцію №254 від 09.06.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.

Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн. сплаченого позивачем з Головного управління ДПС в Одеській області.

Щодо витрат позивача пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до положень частини 1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 ст. 252 КАС України).

Так, судом задля вирішення заяви про розподіл судових витрат призначалось судове засідання на 24.11.2021 року, проте сторони не з`явились.

Враховуючи вищенаведене суд прийняв рішення про продовження розгляду заяви про розподіл судових витрат у письмовому провадженні.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною 3 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім вищезазначеного закону, порядок оплати праці адвоката регулюється Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України.

Так відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики - формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. При цьому суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Частиною 7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» також роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Так, представником позивача 01.07.2021 року надавалась заява про розподіл судових витрат з відповідними додатками (вх.№34661/21).

Згідно вищенаведеної заяви від 01.07.2021 року , а також згідно заяви від 22.02.2022 року представник позивача вказав, що загальний розмір понесених витрат на правничу допомогу позивачем становить 22 000,00 грн. з яких на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн., а також 9 000,00 грн. в зв`язку зі сплатою додаткової винагороди («гонорар успіху»).

02.08.2021 року представником Головного управління ДПС в Одеській області надано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (вх.№41959/21) в якому не погоджуючись із вимогами представника позивача, відповідач посилається на не співмірність та завищення заявлених до відшкодування витрат у зв`язку із наданням правничої допомоги, у тому числі їх не підтвердженість детальним описом робіт (наданих послуг), доказами відображення адвокатом доходів в Книзі обліку доходів і витрат, документами, що свідчать проведення оплати гонорару. Посилаючись на те, що предмет спору у цій справі є немайновим, не є складним чи резонансним, справа не являється практикоутворюючою, відповідач зазначає про завищення цих витрат, вважає, що є необхідність у зменшенні суми для стягнення витрат на правничу допомогу.

Представником позивача у даній справі був адвокат Новак Роман Геннадійович, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме копією свідоцтва серії ОД №003879 від 17.07.2019 року та ордером серії ОД №518689 від 08.06.2021 року.

Так, матеріали справи містять наступні документи, які надано стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на правничу допомогу, а саме:

- договір про надання юридичних послуг №1204/21 від 12.04.2021 року (далі Договір);

- додаткова угода №1 до Договору;

- рахунок-фактура №32 від 19.04.2021 року;

- рахунок-фактура №34 від 17.05.2021 року;

- рахунок-фактура №47 від 29.06.2021 року;

- акт приймання-передачі наданих послуг №31 від 29.06.2021 року за Договором.

Як вбачається з п.1.1. Договору Замовник (Доментій Юрій Анатолійович) доручає, а Виконавець (Адвокатське об`єднання «Глорія Лекс») приймає на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги та передати Замовнику результати цих робіт, а Замовник погоджується прийняти надані послуги та виплачувати Виконавцеві винагороду за їх надання.

Вартість послуг Виконавця становить 1 000,00 грн. за одну годину роботи (п.3.1.).

Згідно п. 3.3. та 3.4. Замовник сплачує Виконавцю додаткову винагороду у випадку виконання ним обов`язків не передбачених даним Договором, на підставі окремо виставлених рахунків-фактур.

Виконавець надає Замовнику Акти приймання-передачі наданих Виконавцем послуг згідно з цим Договором.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг №31 від 29.06.2021 року до Договору, Адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс» надано наступні послуги:

1) Аналіз документів, які були надані Замовником (1 година, всього 1000,00грн.);

2) Надання первинної юридичної консультації (0,5 годин, всього 500,00 грн.);

3) Складання заяви про звільнення майна з-під податкової застави та виключення її з відповідних державних реєстрів до Головного управління ДПС в Одеській області (1 година, всього 1000,00 грн.)

4) Складання та направлення адвокатського запиту до Головного управління ДПС в Одеській області про надання копій документів (1 година, всього 1000,00 грн.);

5) Складання позовної заяви (дослідження зібраних документів, аналіз норм діючого законодавства, аналіз судової практики з аналогічних спорів, складання правових висновків, розрахунок судового збору та формування реквізитів для його сплати) (4,5 години, всього 4500,00 грн.);

6) Формування повного пакету документів для подання документів до суду (роздруківка примірників позовної заяви, копіювання додатків до позову для суду та відповідача, завіряння копій документів) (1 година, всього 1000,00 грн.);

7) Складання та направлення адвокатського запиту від 17.05.2021 року до Головного управління ДПС в Одеській області про надання копій документів (1 година, всього 1000,00 грн.);

8) Ознайомлення з матеріалами судової справи (0,5 годин, всього 500,00 грн.);

9) Відслідковування розгляду справи в суді (Сайт Судової влади України, Реєстр судових рішень, засоби телефонного зв`язку) (0,5 годин, всього 500,00 грн.);

10) Складання та подання до суду заяви про розподіл судових витрат (дослідження зібраних документів, аналіз норм діючого законодавства, аналіз судової практики з аналогічних спорів, складання правових висновків, формування повного пакету документів) (2 години, всього 2000,00 грн.).

Загальна вартість вищенаведених послуг 13 000,00 грн.

Так, слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Суд зазначає, що послуги вказані у пунктах 1), 2), 6), 8) Акту приймання-передачі наданих Виконавцем послуг (далі Акт) фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову, а тому не є такими, що належать до стягнення.

Більш того, щодо п.8) Акту, суд вказує, що використання своїх прав представником позивача як адвокатом, в даному випадку надіслання до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №420/9695/21 не повинно нести наслідків (у вигляді витрат на правничу допомогу) для позивача та у суду відсутні відомості щодо обставин які слугували підставою для надіслання такого клопотання. Крім того згідно змісту вказаного клопотання таке містить в собі лише чотири строчки, тому не є співставленим той час, який витрачено адвокатом на дане клопотання.

Щодо п.5) Акту за характером спірних правовідносин суд погоджується із доводами відповідача про те, що спір у цій справі не є складним, що фактично не потребувало витрачання значного часу у зв`язку із наданням правової (правничої) допомоги.

Суд критично ставиться до послуг про які йдеться в пунктах 9 та 10 Акту, оскільки відслідковування розгляду справи в суді та складання та подання до суду заяви про розподіл судових витрат охоплюється підготовкою до належного надання відповідних послуг адвокатом позивачу.

З приводу вирішення питання про задоволення заяви щодо стягнення додаткової винагороди адвоката за досягнення позитивного рішення у справі (гонорар успіху) 9 000,00 грн. слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суд в постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Зважаючи на незначну складність справи (з підстав чого була розглянута в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін), суд вважає, що заявлена до відшкодування сума гонорару успіху 9 000,00 грн. є завищеною.

Проте, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу в цій частині у сумі 1 000,00 грн.

Суд враховує, що не надання доказів фактичного проведення оплати послуг, а також обліку таких доходів адвокатом не спростовує одержання позивачем правничої допомоги у цій справі.

Таким чином, казані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у цьому випадку має бути зменшений з 22 000,00 грн. до 5 000,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення представника позивача Доментія Юрія Анатолійовича задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

В задоволенні іншої частини заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.