Справа № 303/1340/22
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Мукачево Справа №303/1340/22 2-а /303/45/22

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє Сочка Віталій Іванович

до відповідача Київської митниці

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє Сочка Віталій Іванович звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 13.01.2022 №4706/10000/21, на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою ст. 469 Митного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про незаконність винесеної суб`єктом владних повноважень постанови, оскільки протокол, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, містить виключно припущення відповідача, що імовірно саме позивач передав транспортний засіб завезений в режимі транзиту гр. ОСОБА_2 та не підтверджується жодними доказами. Крім того, частина четверта статті 469 Митного кодексу України була введена в дію після ввезення позивачем відповідного транспортного засобу на територію України.

Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач, відзив на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не подав.

З урахуванням положень частини восьмої ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Згідно з даними постанови в справі про порушення митних правил від 13 січня 2022 року №4706/10000/21 (а.с. 19-22, надалі - Постанова) позивача за передачу без дозволу митного органу транспортного засобу марки AUDI модель А6, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - Автомобіль), який ввезено на митну територію України у митному режимі транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, чи не поміщувала його у митний режим транзит притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою ст. 469 Митного кодексу України, з накладенням штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що становить суму 34000,00 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу Автомобіль, який ввезено ним 28.03.2013 через пункт пропуску «Чоп-Захонь» Чопської митниці, в митному режимі транзит, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, чи не поміщувала його у митний режим транзит. 08.09.2021 у відділі митного оформлення №3 митного поста «Південний» Київської митниці громадянином України ОСОБА_2 , за митною декларацією типу ІМ 40 АА №UA100250/2021/425962 оформлено Автомобіль.

Відповідно до інформації бази даних автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» встановлено, що Автомобіль ввезений на митну територію України позивачем 28.03.2013.

Перевіркою інформації з використанням бази даних АСМО «Інспектор» встановлено, що Автомобіль з митної території України у строк встановлений ч. 1 ст. 95 МК України не вивозився та в інший митний режим не поміщувався.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (стаття 486 Митного кодексу України).

Посадова особа, при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст. 489 Митного кодексу України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частино першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своє дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною першою статті 458 Митного кодексу України регламентовано, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією частини четвертої статті 469 Митного кодексу України передбачена відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Для притягнення особи (в даному випадку позивача) до адміністративної відповідальності передбаченої частиною четвертою статті 469 Митного кодексу України має бути встановлено, що транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні цієї особи (позивача); ця особа (позивач) безпосередньо ввозив такий транспортний засіб на митну територію України та поміщував його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме він заявляв митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням ТЗ).

В свою чергу, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил. (стаття 495 Митного кодексу України).

Порядок переміщення транспортних засобів (далі - ТЗ), що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України визначений «Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 (надалі - Правила).

Згідно з п. 3 розділу 1 Правил ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і уповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митною контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Правил ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

Частиною п`ятою статті 255 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Приписами абзаців 1, 3 частини пятої статті 380 Митного кодексу України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Судом встановлено, що 28.03.2013 позивачем через пункт пропуску «Чоп-Захонь» Чопської митниці було ввезено Автомобіль в митному режимі транзит. Цей транспортний засіб ОСОБА_1 передав у користування іншій особі. В свою чергу, 08.09.2021 Автомобіль оформлено ОСОБА_2 у відділі митного оформлення №3 митного поста «Південний» Київської митниці громадянином України за митною декларацією типу ІМ 40 АА №UA100250/2021/425962. Тобто, в зоні митного контролю транспортний засіб знаходився у володінні ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , який ввіз зазначений транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «транзит».

Позивачем доказів відчуження Автомобіля іншій особі у порядку, визначеному чинним законодавством, чи вибуття Автомобіля з його володіння всупереч його волі, суду не дано.

Таким чином, доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

За таких обставин справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72 -77, 79, 80, 204, 246, 250, 271, 272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Постанову у справі про порушення митних правил від 13.01.2022 №4706/10000/21 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

2. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: Сочка Віталій Іванович, м.Ужгород, вул.Л.Толстого, 10б.

Відповідач: Київська митниця (03124 м.Київ, бульвар Вацлава Гавела,8-А, ).

Суддя В. В. Кость