Справа № 380/22384/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року

справа №380/22384/21

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Смульський А.Т.,

за участю:

представника позивача Безбородька Т.М.

представника відповідача, Львівської обласної прокуратури Грабар В.Б.

розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ), Львівської обласної прокуратури (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пр.Шевченка, 16/19, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №159 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» відповідно до якого прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію;

-визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №2339к від 23.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області та органів прокуратури з 28.10.2021;

-поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області з 28.10.2021;

-стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29.10.2021 по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначи, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №159 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», відповідно до якого прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію та наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №2339к від 23.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області та органів прокуратури з 28.10.2021 є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Позивач, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ), 08.10.2019 подав на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. 04.11.2020 позивач складав іспит у формі анонімного тестування на виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та на загальні здібності і навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами другої частини другого етапу якого набрав 84 бали із 93 прохідного. Протоколом засідання Першої кадрової комісії № 10 від 04.11.2020 затверджено список осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, де в Додатку 2 до Протоколу №10 зазначено « ОСОБА_1 ». Протоколом № 12 від 20.11.2020 Першої кадрової комісії заяви позивача про повторне складення іспиту задоволено та вирішено внести ОСОБА_1 до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки; виключено позивача із списку осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Позивач зазначив, що 20.11.2020 на його електронну адресу надійшов лист Першої кадрової комісії, у якому повідомлено про задоволення його заяв від 04.11.2020 та від 20.11.2020, а також про те, що інформацію щодо місця та дати складання вказаного іспиту буде розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Позивач також наголошує, що листом від 23.10.2021 Львівської обласної прокуратури його повідомлено, що відповідно до рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №159 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» наказом Львівської обласної прокуратури його звільнено із займаної посади та органів прокуратури Львівської області з 28.10.2021. На підставі вказаного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії 23.10.2021 виконувачем обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури видано наказ №2339к «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно з яким позивача звільнено з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури з 28.10.2021 року». Позивач вважає, що оскаржувані акти прийняті не в межах, спосіб та порядку, що визначені чинними законодавством, а тому наявні підставі для їх скасування. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Від відповідача 1, Офісу Генерального прокурора, 24.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечив. Відповідач 1 вважає, що доводи позивача про те, що Законом № 113-ІХ не передбачено проходження прокурорами другого етапу атестації, а саме, тестування на загальні здібності та навички, є безпідставними з огляду на приписи п. 13 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» вказаного Закону. Відповідач стверджує, що позивач завершила тестування під час другого етапу атестації та фактично використала своє право на проходження відповідного етапу атестації. Відповідач 1 вважає, що комісією 04.11.2021 рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийняте, що свідчить про те, що комісією прийнято процедурне, а не остаточне рішення. Водночас 20.11.2020 комісія розглянула заяву позивача та прийняла рішення про призначення нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Відповідач 1, обгрунтовуючи заперечення вважає, що жодною нормою законодавства не передбачені строки, протягом яких повинні бути призначені нові час і дату складання іспиту. Відповідач 1 звертає увагу на те, що під час проходження тестування звернень від позивача до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до пункту 7 розділу І Порядку № 221 не складалися. Також відповідач 1 зазначив, що позивач з`явився на іспит і до початку тестування не подавав до кадрової комісії заяви про перенесення дати іспиту у зв`язку із поважною причиною. Відповідач 1 вважає, що підстави для повторного проходження позивачем тестування відсутні. Зазначеним у відзиві відповідач 1 обгрнутовує правомірність оскаржуваних рішень.

Від відповідача 2, Львівської обласної прокуратури, надійшов відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи 06.01.2022, у якому він проти позову заперечив. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач 2 зазначив, що Законом № 113-ІХ не передбачено повторного проходження прокурором атестації або одного з її етапів. Вказує, що 04.11.2020 за результатами анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрав менше ніж прохідний бал, необхідний для допуску до наступного етапу оцінювання співбесіди. На підставі вищевикладеного рішенням кадрової комісії позивача визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію, шо стало законною підставою для видання наказу про його звільнення з посади та органів прокуратури. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Аналогічні обгрунтування заперечення позовних вимог відповідач 2 виклав у запереченні, що подане в порядку ст.164 КАС України та долучене до справи 19.01.2022.

20.01.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача 2, 21.02.2022 відповідь на відзив відповідача 1, в яких викладено доводи аналогічні змісту позовної заяви позивача.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Ухвалою суду від 21.02.2022 вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті 21.03.2022.

Суд встановив таке.

Починаючи з 02.09.2013, позивач, ОСОБА_1 , працював на різних посадах в органах прокуратури Львівської області, зокрема, з 14.12.2015 на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області.

Відповідно до наказу керівника Львівської обласної прокуратури від 12.03.2021 №345к, позивачу, як прокурору Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області, визначено робоче місце в Галицькій окружній прокуратурі міста Львова, з 15.03.2021.

З 15.03.2021 по 28.10.2021 позивач отримував заробітну плату, відпускні, як прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області.

Наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №2339к від 23.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області та органів прокуратури з 28.10.2021 у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Суд зазначає, що підставою винесення оскарженого наказу є рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) за №159 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Застосування норм законодавства у зв`язку з оцінкою обставин справи.

Суд зазначає, що правові засади проведення атестації прокурором урегульовано п. 9, п. 11, пп. 7, 8 п. 22 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону № 113-ІХ.

Генеральним прокурором видано накази від 03.10.2019 № 221 «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації (зі змінами, внесеними наказами від 17.12.2019 № 336, від 04.02.2020 № 65, від 19.02.2020 № 102, далі - Порядок № 221) та від 17.10.2019 № 233 «Про затвердження Порядку роботи кадрових комісій» (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 17.12.2019 № 337, від 04.02.2020 № 65, від 13.03.2020 № 145, далі - Порядок № 233)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи прокуратури України та їх посадові особи зобов`язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 113-ІХ запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Згідно з п. 6 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).

На підставі п. 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.07.2003 № 15-рп/2003 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців (справа про атестацію державних службовців)» зазначив, що атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Вона передбачена ч. 6 ст. 96 Кодексу законів про працю України, положення якого поширюються і на державних службовців з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу». Згідно з цією нормою атестацію можуть проводити власник або уповноважений ним орган. Такими органами відповідно до законодавства України є, зокрема, всі органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Атестація окремих категорій державних службовців передбачена й іншими законами України, зокрема «Про державну податкову службу в Україні» (ст. 15), «Про прокуратуру» (ст. 46), «Про статус суддів» (глава VII) (абз. 5 пп. 5.1 п. 5 мотивувальної частини).

Пунктом 10 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації.

Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком № 221, який 03.10.2019 затверджено наказом Генерального прокурора та в установленому порядку 04.10.2019 оприлюднено на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (далі - Порядок).

Пунктом 9 розділу І Порядку передбачено, що атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.

Згідно з п. 10 розділу І Порядку заява, вказана у п. 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Суд зазначає, що позивач подав заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів.

Позивач також надав персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі пункту 19 розділу II Закону № 113-ІХ).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 221 атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Положеннями пунктів 7 та 8 розділу І Порядку № 221 визначено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту, для прокурора.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Як вже встановив суд, за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки П`ятнадцятою кадровою комісією, керуючись пунктами 13,16,17 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ, пунктом 6 розділу І, пунктами 5, 6 розділу III Порядку № 221, прийнято рішення від 13.09.2021 року № 159 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Суд встановив, що позивач 04.11.2020, 20.11.2020 на ім`я голови Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) направив відповідні звернення з питань складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, у яких позивач просив вважати іспит таким, що не відбувся з технічних та інших причин та призначити новий час (дату) складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Відповідно до Протоколу №12 засідання Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 20.11.2020, Першою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) за результатами розгляду заяви позивача встановлено, що вказані у заявах обставини істотно вплинули на результати складення іпиту, тому вирішено призначити нову дату складання позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (про дату та час повідомляється відповідно до Порядку).

Отже, 20.11.2020 Перша кадрова комісія визнала іспит від 04.11.2020 позивача таким, що не відбувся і визнала необхідність призначення нової дати його складання, а 13.09.2021 П`ятнадцята кадрова комісія, на підставі результатів цього ж іспиту, прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 є непослідовне, прийняте з порушенням процедури, відтак цим рішенням порушено право позивача на можливість проходження атестації відповідно до порядку, встановленого Законом України № 113-ІХ та Порядком проходження прокурорами атестації.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №159 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі рішення П`ятнадцятої кадрової комісії наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2339к позивача звільнено з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», з 28.10.2021.

Відтак, оскільки підставою звільнення позивача було рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, яке суд визнав протиправним та скасував, то суд вважає, що наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2339к є протиправним та підлягає скасуванню відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

З огляду на те, що позивача було звільнено з роботи з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області з 28.10.2021, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він була протиправно звільнений, з 29.10.2021.

Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд встановив, що середньомісячна заробітна плата позивача складає 7496,19грн., середньоденна - 348,66грн. З урахуванням того, що час вимушеного прогулу позивача становив 98 робочих днів, відтак на його користь з Львівської обласної прокуратури підлягає стягненню середній заробіток на суму 34168,68грн.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць (7496,19грн.) слід допустити до негайного виконання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий поверненню позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ), Львівської обласної прокуратури (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пр.Шевченка, 16/19, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №159 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації».

Визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури №2339к від 23.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 , на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області з 29.10.2021.

Стягнути з Львівської обласної прокуратури (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пр.Шевченка, 17/19, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу на суму 34168 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят вісім)грн. 68 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць на суму 7496 (сім тисяч чотириста дев`яносто шість) грн.19 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.03.2022

Суддя Лунь З.І.