Справа № 229/5955/20
Суддя: Грубник О. М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/1/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції СРПП м. Дружківка старшого сержанта поліції РоговськогоОлега Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 334444 від 27.12.2020 року.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за дане порушення є незаконною з таких підстав.

Згідно з постановою серії БАБ №334444 від 27.12.2020 року о 10-00 год. інспектор Роговський О.М. зупинив в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та вказав, що він не має страхового полісу та не включив покажчик повороту, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ст. 126 КУпАП з накладанням штрафу у розмірі 425,00 грн.

Обгрунтовує вимоги таким.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що став для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції дно з адміністративно-територіальним устроєм України».

У частині 3 ст.258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. У ч. 3 ст.258 КУпАП вказано, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. У даному випадку за адресою: 84200, м. Дружківка, вул. О.Кошового, 6А, де розташоване Управління патрульної поліції м. Дружківка. Проте, інспектор Роговський О.М. положень цієї норми Закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Постанова була складена у патрульному автомобілі без присутності ОСОБА_1 . Тобто , незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Роговський О,М. суттєво порушив права ОСОБА_1 .

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати іншою мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в «присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності якої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її с вішення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про кладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких важлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Розглянувши незаконно справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Роговський О.М. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Після встановлення правопорущень, інспектор Роговський О.М. попрямував до свого патрульного автомобілю та виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і було відсутнє оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст. 278,279 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відзив на позов не надав.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

27 грудня 2020 року інспектором патрульної поліції СРПП м. Дружківка старшим сержантом поліції Роговським О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ № 334444 від 27 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом без страхового полісу та не включив покажчик повороту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ст. 126 КУпАП з накладанням штрафу у розмірі 425,00 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. (ст. 5 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. (ст. 7 КУпАП)

В ст. 254 КУпАП зазначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП).

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року ЄУН 229/5955/20 було витребувано у Відділі поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області належним чином завірену копію постанови серії БАБ № 334444 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.12.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати надати (надіслати) суду витребуваний доказ засобом електронного і поштового зв`язку (е-mail: , 84205, м. Дружківка, вул.Енгельса, 45) у триденний термін з дати отримання цієї ухвали.

Станом на 09 лютого 2022 року Відділ поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області не надав суду належним чином завірену копію постанови серії БАБ № 334444.

Суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015№ 1395 (далі - Інструкція), розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

В даному випадку, при винесені постанови поліцейський фактично не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення у вищевказаному порядку та лише склав дану постанову, перебуваючи у службовому автомобілі.

Дана постанова не містить опису повних обставин справи, встановлених під час розгляду справи. До постанови не додано пояснень ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інших жодних доказів, що свідчили би про наявність у мене вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке я притягнутий до відповідальності, чим порушено положення ст. 251 КУпАП. Крім того, про наявність таких доказів в постанові не зазначено.

Поліцейський, який виніс постанову не представився, права не роз`яснив; яка справа розглядається ним оголошено не було, про дату, час розгляду справи сповіщено не було, свідки опитані не були, не дав змоги надати клопотання по справі, дана постанова оголошена не була. Поліцейським було проігноровано вимоги п. 9 розділу III Інструкції, ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Крім оскаржуваної постанови, інші будь які докази, що свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні.

Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП складається за місцем вчинення правопорушення. Як зазначено в постанові, позивач не надав дорогу на перехресті рівнозначних доріг, отже поліцейський мав зупинити його саме на перехресті цих доріг і складати відповідний документ. Але поліцейські зупинили його через півкілометра від перехрестя, намагалися спочатку вилучити посвідчення водія, а вже потім звинуватили у вчиненні аварійної ситуації.

Отже, суд дійшов висновку про не доведеність того факту, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом не порушував вимоги ПДР України.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем ПДР та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, ст. 126 КУпАП відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За відсутності доказів вчиненого адміністративного правопорушення та позиції позивача щодо не вчинення ним правопорушення, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначений у постанові серії БАБ № 334444 від 27 грудня 2020 року, тому зазначена постанова є незаконною і такою що підлягає скасуванню.

Оскільки суд прийшов до висновку про скасування постанови, відповідно до ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції СРПП м. Дружківка старшого сержанта поліції Роговського Олега Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 334444 від 27 грудня 2020 року, що винесена інспектором патрульної поліції СРПП м. Дружківка старшим сержантом поліції Роговським Юрієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122, ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2022 року.

Суддя: О. М. Грубник