Справа № 380/22355/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку та виплати із 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 380/11282/20 із застосуванням обмеження її максимальним розміром у 18540,00 гривень;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 із 01 квітня 2019 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25 серпня 2020 року № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 380/11282/20, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 із 01.04.2019 року пенсію, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25.08.2020 № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, виготовленої Адміністрацією Державної прикордонної служби України із врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.06.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат. Вказане судове рішення стало підставою для перерахунку відповідачем позивачу розміру пенсійних виплат. На підставі виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом 25 травня 2021 року у справі № 380/11282/20, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.P. відкрито виконавче провадження ВП № 65617838, яким зобов`язується Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 із 01.04.2019 року пенсію, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25.08.2020 № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, виготовленої Адміністрацією Державної прикордонної служби України із врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.06.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат. Вказує, що листами від 18.08.2021 року за № 1300-5308/8/3689 та від 19.08.2021 року за № 1300-5203-8X74090 відповідач надав позивачу інформацію щодо стану виконання зазначеного судового рішення. Аналізом документів, які надані у додатках до листів ГУ ПФУ у Львівській області, позивачем встановлено, що при здійсненні такого перерахунку відповідачем було застосовано положення статті 43 Закону 2262-ХІІ в частині максимального обмеження розміру пенсії у 18540,00 гривень. Позивач вважає, що такі дії відповідача по перерахунку пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/11282/20 суперечать вимогам діючого законодавства України.

Ухвалою від 18.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 14.02.2021 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що ОСОБА_1 з 10.11.2014, призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону - 2262 в розмірі 70% грошового забезпечення. Розмір пенсійної виплати станом на момент її призначення становив 5478,76 грн. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі Закон 3668), який набрав чинності з 01.10.2011 внесено зміни у статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (підпункт 8 пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI), зокрема, частину п`яту цієї статі викладено в такій редакції: «максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону -3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Зазначає, що з 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.122.015 № 911 -VIII (далі Закон 911-VIII), відповідно до якого внесені зміни у частину п`яту статті 43 шляхом доповнення речення такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень. Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується допенсій, які призначаються з 1 січня 2016 року. В статтю 43 Закону -2262 Законом України № 1080-VIII від 12.04.2016 вносилися зміни (статтю 43 після частини третьої доповнено двома новими частинами), відповідно до яких наведена вище частина п`ята статті 43 Закону -2262 з 06.05.2016 (з дати набрання чинності Закону 1080-УШ) стала частиною сьомою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частин статті, що регламентувала обчислення пенсій особам з числа військовослужбовців. Вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Вважає помилковим посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016. Цим рішенням Конституційним Судом України оспорюванні положення Закону-2262 обмежені конкретним часовим періодом(з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року), та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки такі стосуються обмеження розміру пенсії позивача за період, що розпочався з 01.04.2019 року. Водночас, відповідно до статті 2 Закону України від 8 липня 2011 року №3668 - VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (зі змінами, внесеними Законом України від 24 грудня 2015 року № 911 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») (далі Закон - 3668) максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону - 2262 тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не може перевищувати 10740 гривень. Аналогічна норма, як зазначалося вище, міститься і в ст. 43 Закону - 2262, внесена Законом України від 24 грудня 2015 року № 911 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Крім того, положення статті 2 Закону - 3668 не визнавались Конституційним Судом України не конституційними. З 01.01.2018 відповідно до ст. 43 Закону-2262 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, та поданих сторонами доказів

встановив:

ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон 2262-ХІІ).

На підставі виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом 25 травня 2021 року у справі № 380/11282/20, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.P. відкрито виконавче провадження ВП № 65617838, яким зобов`язується Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 із 01.04.2019 року пенсію, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25.08.2020 № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, виготовленої Адміністрацією Державної прикордонної служби України із врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.06.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

Відповідачем на виконання рішення суду від 25.01.2021 у справі № 380/11282/20 проведено перерахунок пенсії за пенсійною справою № - Державна прикордонна служба України, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 .

За наслідками вказаного перерахунку (перерахована з 01.09.2021) підсумок пенсії визначений (з надбавками) в сумі 20473,87 грн.

З урахуванням максимального розміру пенсії: 18540, попередньої суми пенсії 5881, 76 та підвищення 12658,24 (100% від 12658,24) пенсію позивача визначено у сумі 18540 грн.

Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Законом України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч.7 ст.43 вказаного Закону (в редакції Закону України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р.) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно п.2 резолютивної частини цього Рішення положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приписами частини сьомої ст.43 названого Закону (у редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016р., який набрав чинності з 01.01.2017р.) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, частина сьома ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016р., дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є відсутньою частина сьома ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

За таких обставин, внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Отже, внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (яка визнана неконституційною і втратила чинність) зміни щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, починаючи з 01.04.2019р., діючим законодавством не було встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсій для категорії пенсіонерів, до яких належить позивач.

Вказане вище узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 09.02.2021 року у справі № 1640/2500/18, від 23.06.2020 року у справі № 686/24928/16-а, від 10.10.2019 року у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 року у справі № 522/3271/17, від 15.04.2019 року у справі № 522/16973/17, від 12.03.2019 року у справі № 522/3049/17, від 31.01.2019 року у справі № 638/6363/17, від 16.10.2018 року у справі №522/16882/17.

Окрім того, слід зазначити, що дія положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI із змінами, внесеними Законом № 1774-VIII, щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються після набрання ним законної сили, тобто з 01.01.2016 року, а пенсія позивачу призначена до 01.01.2016 року.

Із огляду на зазначене вище, перерахунок пенсії позивача необхідно відповідачем здійснювати без обмеження її максимальним розміром.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача відсутні.

Враховуючи те, що приписи ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016, тому дії пенсійного органу щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром є протиправним.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у часі, суд виходить з того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (пп.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення № 15-рп/2004 від 02.11.2004р.).

Конституційний Суд України в абз.2 п.4 мотивувальної частини Рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку та виплати із 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 380/11282/20 із застосуванням обмеження її максимальним розміром у 18540,00 гривень підлягає задоволенню.

З приводу вимоги зобов`язального характеру, то варто врахувати наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Водночас, згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд керується принципом ефективності захисту такого права, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом.

З огляду на те, що суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження позивачеві у нарахуванні та виплаті належної пенсії за максимальним розміром, належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 із 01 квітня 2019 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25 серпня 2020 року № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку та виплати із 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 380/11282/20 із застосуванням обмеження її максимальним розміром у 18540,00 гривень,

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) з 01 квітня 2019 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у новій (оновленій) довідці від 25 серпня 2020 року № 11/1505 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.03.2020 р.

Суддя Коморний О.І.