Справа № 460/2561/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/2561/21 пров. № А/857/20641/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Носа С.П.;

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі № 460/2561/21 (головуючий суддя Зозуля Д. П., м. Рівне) за адміністративним позовом Фермерського господарства «Пятигірське» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство П`ятигірське" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2246585/24170468 від 17.12.2020, №2246584/24170468 від 17.12.2020, №2246583/24170468 від 17.12.2020 про відмову в реєстрації розрахунків коригувань № 1 від 08.12.2020 до податкової накладної № 7 від 22.06.2020, № 2 від 08.12.2020 до податкової накладної № 11 від 28.07.2020, № 3 від 08.12.2020 до податкової накладної № 1 від 05.08.2020.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано Рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2246585/24170468 від 17.12.2020, №2246584/24170468 від 17.12.2020, №2246583/24170468 від 17.12.2020 про відмову в реєстрації розрахунків коригувань № 1 від 08.12.2020 до податкової накладної № 7 від 22.06.2020, № 2 від 08.12.2020 до податкової накладної № 11 від 28.07.2020, № 3 від 08.12.2020 до податкової накладної № 1 від 05.08.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування № 1 від 08.12.2020 до податкової накладної № 7 від 22.06.2020, № 2 від 08.12.2020 до податкової накладної № 11 від 28.07.2020, № 3 від 08.12.2020 до податкової накладної № 1 від 05.08.2020.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки надані платником податку копії документів були недостатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2020 між ФГ П`ятигірське" (далі - Постачальник) та Приватним підприємством "Компанія Автоленд" (далі - Покупець) укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції № 02-ФГ-200622/1 (а.с. 36-37; далі - Договір) відповідно до якого Постачальник (позивач) взяв на себе зобов`язання передавати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію, а саме пшеницю в кількості 1000 тон, а Покупець приймати та оплачувати такий товар на умовах передбачених Договором.

Згідно з п. 3.2 Договору Покупець зобов`язується провести оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника у строк до 31.12.2020.

Відповідно до умов Договору Покупцем 22.06.2020, 28.07.2020 та 05.08.2020 було здійснено попередню оплату за такий товар у сумі 2825000,00 грн.

На виконання вимог п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем 22.06.2020 складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 7 на суму 1025000,00 грн. (а.с. 22-23), яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, позивачем 28.07.2020 складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 11 на суму 1500000,00 грн. (а.с. 20-21), яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, позивачем 05.08.2020 складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 1 на суму 300000,00 грн. (а.с. 18-19), яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

08.12.2020 між ФГ "П`ятигірське та Приватним підприємством "Компанія Автоленд" було укладено Додаткову угоду №1 до договору поставки №02-ФГ-200622/1 від 22.06.2020 (а.с. 38).

Відповідно до такої додаткової угоди сторони змінили товарну номенклатуру сільськогосподарської продукції, що поставляється, а саме пшениця 1000 тон було замінено на кукурудзу 3-го класу 580 тон.

Поставка кукурудзи 3-го класу відбувалася згідно видаткової накладної № 229 від 08.12.2020 на суму 2825000,00 грн. (а.с. 54).

На виконання вимог п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №3 до податкової накладної від 05.08.2020 №1 згідно якого було кориговано код товару згідно з УКТ ЗЕД з 1001 до 1005, (а.с.24).

Реєстрацію розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №3 до податкової накладної від 05.08.2020 №1 було зупинено, про що 15.12.2020 було отримано квитанцію (а.с.26).

Згідно електронної квитанції розрахунок коригування прийнято та відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 08.12.2020 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. У розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 1005, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), що відповідає пункту 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, на виконання вимог п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №2 до податкової накладної від 28.07.2020 №11 згідно якого було кориговано код товару згідно з УКТ ЗЕД з 1001 до 1005, (а.с.27).

Реєстрацію розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №2 до податкової накладної від 28.07.2020 №11 було зупинено, про що 15.12.2020 було отримано квитанцію (а.с.29).

Згідно електронної квитанції розрахунок коригування прийнято та відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 08.12.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. У розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 1005, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), що відповідає пункту 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, на виконання вимог п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №1 до податкової накладної від 22.06.2020 №7 згідно якого було кориговано код товару згідно з УКТ ЗЕД з 1001 до 1005, (а.с.30-31).

Реєстрацію розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 08.12.2020 №1 до податкової накладної від 22.06.2020 №7 було зупинено, про що 15.12.2020 було отримано квитанцію (а.с.32).

Згідно електронної квитанції розрахунок коригування прийнято та відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 08.12.2020 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. У розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 1005, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), що відповідає пункту 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

16.12.2020 засобами електронного зв`язку на адресу відповідача 1 було направлено повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 та пояснення щодо реальності господарських операцій (а.с. 33, 34-35).

Проте, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 17.12.2020 №2246585/24170468 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №3 від 08.12.2020, від 17.12.2020 № 2246584/24170468 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №1 від 08.12.2020 та від 17.12.2020 № 2246583/24170468 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №2 від 08.12.2020 з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити) (а.с. 45-50).

Позивач, скориставшись правом адміністративного оскарження, 22.12.2020 подав скарги на рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування від 17.12.2020 з доданими до скарги документами в підтвердження правомірності та законності здійснення господарської операції та відповідно реєстрації розрахунків коригування податку на додану вартість (а.с.51-53).

Встановлено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено без змін, про що було складено відповідні рішення від 06 січня 2021 року, які отримано позивачем 08 січня 2021 року.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Наявність такого правового обґрунтування відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 адміністративне провадження К/9901/16396/19, а також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 200/1709/20-а.

Позивач скористався правом подання скарги в порядку адміністративного оскарження до ДПС України на рішення комісії ГУ ДПС у Рівненській області про відмову у реєстрації податкових накладних.

За результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений п.56.23 ст.56 Кодексу, у порядку, визначеному ст.42 Кодексу, надсилає платнику податку відповідне рішення. Рішення за результатами розгляду скарги набирає чинності з дня його прийняття.

Згідно копії скріншоту з програми «FREDO» рішення про результати розгляду скарги отримано платником податків 08 січня 2021 року.

Позовна заява Фермерського господарства «Пятигірське» зареєстрована Рівненським окружним адміністративним судом 01 квітня 2021 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено місячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску Фермерським господарством «Пятигірське» не наведено, а судом не встановлено.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із частиною 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, відтак оскаржуване рішення суду, відповідно до вимог статті 319 КАС України, необхідно скасувати з одночасним прийняттям постанови про залишення позову без розгляду з наведених вище підстав.

Керуючись ч. 4 ст. ст.229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 123, 242, 250, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі № 460/2561/21 - скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Фермерського господарства «Пятигірське» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник