Справа № 160/14113/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/14113/21
(суддя Кальник В.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №160/14113/21 за позовом Благодійної організації «Всеукраїнське благодійний фонд «АТБ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація «Всеукраїнське благодійний фонд «АТБ» 16 серпня 2021 року звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області згідно з яким, просить зобов`язати надати позивачу індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року по справі №0440/5908/18.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач зобов`язаний був надати позивачу нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду по справі №0440/5908/18 про відсутність обов`язку подання заяви та відповідно реєстрації платником ПДВ в обов`язковому порядку в разі якщо загальний обсяг від здійснення БО «ВБФ «АТБ» операцій, визначених пп. 197.1.15 ПКУ протягом останніх 12 календарних місяців перевищує 1 млн. грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року позов задоволено.

Суд, визнав протиправною та скасував індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДПС у Дніпропетровській від 10.02.2021 за №465/ІПК/04-36-04-01-16. Зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надати Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду. Рішення суду мотивовано тим, що недотримання контролюючим органом такої обов`язкової умови при наданні нової індивідуальної податкової консультації як «відповідність висновкам суду», свідчить про невиконання обов`язку, передбаченого п.53.2 ПКУ. При дослідженні індивідуальної податкової консультації від 10.02.2021 за №465/ІПК/04-36-04-01-16, наданої на запит від 15.07.2020 року №15/07-2, суд дійшов висновку, що в останній відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, оскільки при наданні роз`яснень в порушення пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, не наведено опис питання, яке поставлено позивачем в запиті від 15.07.2020 №15/07-2, не враховані фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, з посиланням на рішення у справі №0440/5908/18, яке набрало законної сили, обґрунтування застосування норм законодавства та відсутній висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що нова індивідуальна податкова консультація надана з урахуванням висновків викладених у рішенні від 27.11.2018 року, відповідно до пункту 52.5 ст. 52 ПКУ, зареєстрована ДПС України в реєстрі ІПК як така, що містить узгоджену позицію стосовно практичного використання конкретної норми закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач у 2018 році звертався до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із запитом про надання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі з наступного питання: «Чи повинна Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» реєструватися платником ПДВ, якщо вона не веде господарської діяльності, всі її операції є звільненими від оподаткування ПДВ відповідно до п. 197.1.15 ПКУ, у разі, якщо загальна сума від таких операцій протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 1000000 грн.?» (а.с.9-10).

Листом від 08.05.2018 №25308/10/04-36-12-01-16 ГУ ДФС у Дніпропетровській області надіслало індивідуальну податкову консультацію БО «ВБФ «АТБ» щодо реєстрації благодійної організації платником ПДВ та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових консультацій 04.05.2018 за №1994/ІПК/04-36-12-01-16 (а.с.11-14).

Відповідно до висновку ІПВ №1994/ІПК/04-36-12-01-16 «Враховуючи наведене, у разі якщо загальний обсяг від здійснення таких операцій протягом останніх 12 календарних місяців перевищує 1 млн. гривень, то Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» згідно з вимогами ПКУ повинна подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Заяву і відповідно зареєструватись як платник ПДВ в обов`язковому порядку».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року у справі №0440/5908/18 адміністративний позов Благодійної організації "Всеукраїнський благодійний фонд "АТБ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.05.2018 року № 1994/ІПК/04-36-12-01-16 (а.с.15-20).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі №0440/5908/18 набрало законної сили.

15.07.2020 року БО «ВБФ «АТБ» звернулося до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області із запитом №15/07-2 про надання індивідуальної податкової консультації, в якій з урахуванням позиції суду в наведеному судовому рішенні у справі №0440/5908/18, просило надати індивідуальну податкову консультацію в паперовій формі з наступного питання: «Чи повинна Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» реєструватися платником ПДВ, якщо вона не веде господарської діяльності, всі її операції є звільненими від оподаткування ПДВ відповідно до п. 197.1.15 ПКУ, у разі, якщо загальна сума від таких операцій протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 1000000 грн.?» (а.с.21-24).

Листом від 16.02.2021 №4725/6/04-36-18-03-15 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку із набранням законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі №0440/5908/18, а також на звернення Благодійної організації від 15.07.2020 №15/07-2 надало нову індивідуальну податкову консультацію щодо необхідності реєстрації благодійної організації платником ПДВ, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових консультацій 10.02.2021 за №465/ІПК/04-36-04-01-16 (далі - ІПК №465) (а.с.25-29).

Відповідно до висновку ІПК №465: «Враховуючи вищенаведене, у разі якщо загальний обсяг від здійснення Благодійною організацією операцій, визначених підпунктом 197.1.15 пункту 197.1 статті 197 розділу V ПКУ, протягом останніх 12 календарних місяців перевищує 1 млн. гривень, то Благодійна організація згідно з вимогами пунктів 183.1 та 183.2 статті 183 розділу V ПКУ повинна подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Заяву і відповідно зареєструватись як платник ПДВ в обов 'язковому порядку».

Зобов`язання відповідача надати позивачу індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року по справі №0440/5908/18 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Ухвалюючи рішення 27.11.2018 у справі № 0440/5908/18 Дніпропетровський окружний адміністративний суд зробив висновок про те, що індивідуальна податкова консультація №1994/ІПК/04-36-12-01-16 від 04.05.2018 року суперечить нормам чинного законодавства та змісту оподаткування ПДВ, оскільки в БО «ВБФ «АТБ» при здійсненні благодійних операцій не може виникнути обов`язку по сплаті ПДВ до бюджету, оскільки ПКУ в зазначеному випадку передбачено відповідну податкову пільгу.

Відповідно до вимог пункту 53.2 статті 53 Податкового кодексу України (як в редакції чинній на час скасування індивідуальної податкової консультації №1994/ІПК/04-36-12-01-16 так і станом на дату звернення позивача від 15.07.2020 року про надання податкової консультації згідно з висновками рішення суду від 27.11.2018 року) протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Враховуючи те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року по справі №0440/5908/18 скасовано індивідуальну податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.05.2018 року № 1994/ІПК/04-36-12-01-16 і це рішення набрало законної сили, відповідач зобов`язаний був враховуючи положення статті 53 Податкового кодексу України у тридцятиденний строк надати позивачу індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу нову індивідуальну податкову консультацію щодо необхідності реєстрації благодійної організації платником ПДВ, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових консультацій 10.02.2021 за №465/ІПК/04-36-04-01-16 (а.с.25-29), зробивши при цьому, висновок про те, що «Враховуючи вищенаведене, у разі якщо загальний обсяг від здійснення Благодійною організацією операцій, визначених підпунктом 197.1.15 пункту 197.1 статті 197 розділу V ПКУ, протягом останніх 12 календарних місяців перевищує 1 млн. гривень, то Благодійна організація згідно з вимогами пунктів 183.1 та 183.2 статті 183 розділу V ПКУ повинна подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Заяву і відповідно зареєструватись як платник ПДВ в обов`язковому порядку», що суперечить висновкам суду зробленим у рішенні від 27.11.2018 року по справі №0440/5908/18.

Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, ефективний захист прав є метою адміністративного судочинства. З огляду на це, вирішуючи кожен спір, адміністративні суди, з урахуванням вимог позовної заяви та позиції сторін, повинні застосовувати такі способи захисту, які будуть ефективними на практиці.

Ця мета взаємопов`язана зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі « Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі «Джорджевич проти Хорватії», п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі «Ван Остервійк проти Бельгії», п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).

Враховуючи той факт, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року по справі №0440/5908/18 скасовано індивідуальну податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.05.2018 року № 1994/ІПК/04-36-12-01-16 в якій відповідачем зроблено висновок про те, що «Враховуючи наведене, у разі якщо загальний обсяг від здійснення таких операцій протягом останніх 12 календарних місяців перевищує 1 млн. гривень, то Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» згідно з вимогами ПКУ повинна подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Заяву і відповідно зареєструватись як платник ПДВ в обов`язковому порядку» та відповідач не виконав вимог статті 53 Податкового кодексу України, з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача надати Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «АТБ» нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд першої інстанції враховуючи вищезазначені обставини мав підстави для виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною і скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДПС у Дніпропетровській від 10.02.2021 за №465/ІПК/04-36-04-01-16.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №160/14113/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 березня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов