Справа № 727/901/22
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/901/22
Провадження № 2-а/727/47/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Філатової К.А.,

представника позивача: Смотрицького А.В.,

представника відповідача: Лукащука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради, треті особи: Інспектор з паркування інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Семенюк Павло Васильович, Інспектор з паркування інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Боднарашек Анатолій Танасійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії СЕ №0025355 від 25.01.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України.

Позов обґрунтований тим, що 23.11.2021 року він керував транспортним засобом «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Головна в м.Чернівці у напрямку Чернівецької міської ради, та хотів припаркувати транспортний засіб неподалік Центральної площі, для чого заїхав на стоянку для автомобілів навпроти Чернівецької міської ради. Переконавшись у тому, що там вільних місць не має, хотів виїхати на вул.І.Франка для пошуку інших місць для паркування автомобіля. Перед тим, як повернути на вул.І.Франка, він зупинився для надання переваги у русі автомобілям, які рухалися по вул.І.Франка, та в цей час, інспектором з паркування було вчинено фото фіксацію правопорушення. Зазначив, що його дії повністю узгоджуються із п.15.9ґ ПДР України, який дозволяє здійснювати зупинку для надання переваги у русі. За час поки він надавав перевагу в русі іншим транспортним засобам, інспектор з паркування Боднарашек А.Т. за 46 сек. встиг сфотографувати його з чотирьох ракурсів, в той час як він перебував в автомобілі.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає, що постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є безпідставною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правила дорожнього руху.

Вказував на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за створення перешкод для інших учасників дорожнього руху, а не за створення перешкод дорожньому руху або загрозі безпеки руху, що передбачено ч.3 ст.122 КУпАП. Тому вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке не передбачено КУпАП.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії СЕ №0025355 від 25.01.2022 року, яка винесена інспектором з паркування інспекції з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Семенюка Павла Васильовича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України та стягнути понесені судові витрати у справі.

Представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що на виконання своїх повноважень інспектором з паркування Семенюком П.В. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України. Відповідно вказаної постанови ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті, чим створив перешкоди для інших учасників руху, чим своїми діями порушив п.15.9ґ ПДР. Інспектором з паркування Боднарашек А.Т., з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, здійснено фото фіксацію автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 з різних ракурсів. З фото вбачається, що автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зупинку безпосередньо на перехресті таким чином, що чинить перешкоди для інших транспортних засобів та несе за собою небезпеку для інших автомобілів.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Пояснив, що позивач є інвалідом третьої групи, досяг 60-річного віку. На момент здійснення фото фіксації він здійснював маневр, оскільки мав намір припаркуватися на місці автомобілю патрульної поліції, який виїжджав. Автомобіль перебував у русі, проте у зв`язку з поважним віком та інвалідністю ОСОБА_1 не міг швидко виконувати маневри автомобілем. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач міг чинити ймовірні перешкоди у русі транспортним засобам, які могли б рухатися з Центральної площі на вул. І.Франка м.Чернівці. Просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В ч.1 ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.286 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 ст.122 КпАП України, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, є адміністративним правопорушенням, що тягне за собою накладення відповідного адміністративного стягнення.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з здійсненням зупинки на перехресті, чим було створено перешкоду для інших учасників руху, чим порушено вимог п.п. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (далі по тексту - ПДР України), зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

При цьому, згідно із п.1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

З огляду на притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КпАП України, на думку суду, підлягає доведенню відповідачем недотримання позивачем таких умов: зупинки транспортного засобу на перехресті та те, що транспортний засіб «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 створював перешкоди для інших учасників руху.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, на підтвердження правомірності прийнятого рішення представником відповідача надані фотознімки в кількості 4 фотознімків, які містять відомості про дату та час, місце розташування транспортного засобу, що належить позивачу.

Із досліджених судом фотознімків вбачається, що їх було вчинено у період часу з 11:20:02 по 11:20:48.

Представник позивача у наданих суду поясненнях вказував на те, що на момент здійснення фото фіксації позивач ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі та здійснював рух ним, зупинившись на декілька секунд, для надання іншим учасниками дорожнього руху можливості виїхати з місця зупинки транспортного засобу, оскільки мав намір там зупинити свій автомобіль.

Даючи оцінку наведеним аргументам, суд зауважує, що на наданих представником відповідача фотознімках вбачається, що автомобіль макри «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , за короткий проміжок часу змінював своє місце розташування на дорозі.

Зокрема, на останньому знімку, який було здійснено о 11:20:48 чітко видно, що порівняно з першим, другим та третім за часом знімком транспортний засіб змінив своє місце знаходження та розташований мінімум на один метр вище порівняно з першим знімком. Окрім того, на вказаному знімку автомобіль розташовано не безпосередньо на перехресті, а значно правіше, що чітко прослідковується з прив`язкою до будівлі Чернівецької міської ради, де видно, що авто розташовано навпроти другого вікна будівлі, в той час як на третьому за часом знімку авто розташоване навпроти першого вікна будівлі.

Отже, під час здійснення фото фіксації уповноваженою особою, автомобіль марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 перебував у русі, що підтверджує доводи позивача про виконання ним маневру.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року N 990, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені ч. 3 статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Однак, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП як такі, що створювали перешкоду для інших учасників руху, інспектор не вживав жодних заходів, передбачених другим пунктом Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання.

Також, уповноваженою особою не були встановлені особи інших учасників дорожнього руху, яким було створено перешкоди у русі, не відібрані у них пояснення, а відтак вказана обставнина не підтверджена.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 3 ч. 3ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 про скасування постанови СЕ №0025355 від 25.01.2022 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на кристь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ч. 1 ст.6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КпАП України , ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії СЕ №0025355 від 25.01.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Стягнути за рахунок державних асигнувань Управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради інспекції з паркування, що розташоване у м.Чернівці вул.Героїв Майдану, 7, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.