Справа № 120/13306/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 березня 2022 р. Справа № 120/13306/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100; ); Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050; ) про визнання протиправними дій та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі - Виконавчий комітет ВМР, відповідач 1); Головного управління ДПС у Вінницькій області (ділі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач 2); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (далі - третя особа).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправною реєстраційну дію та скасувати державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , здійснену 20.07.2010;

- визнати протиправним та скасувати запис №0040404 від 20.07.2010 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , як фізичну особу - підприємця з 20.07.2010;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7750-17У від 12.12.2018, в розмірі 15819,54 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про протиправність реєстраційної дії щодо державної реєстрації її як фізичної особи-підприємця, здійсненої 20.07.2010. В наслідок чого ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-7750-17У від 12.12.2018. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що вона ніколи не займалась підприємницькою діяльністю та з відповідними заявами про державну реєстрацію її, як фізичної особи-підприємця, до реєстраційних органів не зверталась.

Позивач звертає увагу суду на те, що 24.05.2004 вона отримала новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 замість втраченого, та у зв`язку із зміною прізвища на ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу. У свою чергу, 20.07.2010 державному реєстратору Виконавчого комітету Вінницької міської ради подано реєстраційну картку, в якій зазначено: прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_3 від 13.11.1997, який станом на 20.07.2010 був втраченим та недійсним. З наведеного слідує, що при заповненні реєстраційної картки використано паспортні дані недійсного, втраченого паспорту на інше прізвище.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу зі сплати єдиного соціального внеску позивач зазначила, що вимога №Ф-7750-17У від 12.12.2018 винесена у зв`язку з реєстрацією її як фізичної особи-підприємця, відтак, враховуючи те, що така реєстрація є незаконною, то вимога ГУ ДФС у Вінницькій області підлягає скасуванню.

Окрім того, разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 18.10.2021.

Ухвалою суду від 19.10.2021 вирішено задовольнити заяву позивача про забезпечення позову та зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Вінницькій області №Ф-7750-17У від 12.12.2018 до набрання законної сили судового рішенням у справі №120/13306/21-а.

Ухвалою суду від 23.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.10.2021 до суду представником позивача подано клопотання про приєднання доказів, до якого долучено відповідь на адвокатський запит від 21.10.2021. При цьому, за змістом клопотання сторона позивача просить поновити строк для подання письмових доказів.

Визначаючись з приводу клопотання про поновлення строку на подання письмових доказів, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 79 КАС України).

Представник позивача обґрунтовуючи подане клопотання зазначає, що як вбачається з поштового конверту, відповідь на адвокатський запит отриманий останнім 26.10.2021, тобто після ухвали суду про відкриття провадження від 23.10.2021, відтак, надати вищезазначений лист ГУ ДПС у Вінницькій області разом із позовною заявою представник позивача не мав можливості.

Частиною 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Враховуючи аргументи, наведені представником позивача про поновлення строку на подання доказів, задля повного та всебічного встановлення обставин справи, дотримання принципу рівності сторін у процесі, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску строку на подання доказів та про його поновлення.

15.11.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 заперечив щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема зазначено, що згідно реєстраційних даних ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 20.07.2010, номер державної реєстрації: 0040404. Перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області з 22.07.2010.

При цьому, представник ГУ ДПС у Вінницькій області вказує, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Фізичні особи-підприємці зобов`язані сплачувати єдиний внесок у розмірі 22% бази нарахування, визначеної ст. 7 Закону №2464, в термін, встановлений абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464 для зазначених категорій платників.

За даними інформаційної системи органів ДПС, станом на 31.10.2018 загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску по ОСОБА_2 становить 15819,54 грн. Враховуючи наявну заборгованість позивачу було надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7750-17У від 12.12.2018.

З огляду на зазначене, відповідач 2 вважає, що діяв в межах визначених законом повноважень, відтак, підстави для скасування вимоги №Ф-7750-17 від 12.12.2018 відсутні.

18.11.2021 представником Виконавчого комітету Вінницької міської ради подано відзив, за змістом якого зазначено, що державним реєстратором проведена процедура державної реєстрації фізичної особи - підприємця та внесено до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця з дотриманням норм Закону № 755-ІV, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Що стосується твердження позивача про те, що паспорт станом на 20.07.2010 був втраченим та не дійсним, відповідачем 1 зазначено, що матеріали справи жодного доказу на підтвердження таких тверджень не містять, докази звернення з заявою до правоохоронних органів у зв`язку з втратою паспорту громадянина України відсутні. Також у Виконавчого комітету Вінницької міської ради відсутня будь-яка інформація стосовно внесення відомостей правоохоронними органами до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо шахрайських дій з боку третіх осіб. Разом з тим, позивачем не надано будь-яких доказів що реєстраційні картки нею не заповнялися та не подавалися до державного реєстратора щодо реєстрації фізичної особи - підприємця.

Окрім того, з приводу стягнення витрат на правничу допомогу зазначено, що такі є явно завищеними, необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

Правом на подачу відповіді на відзиви сторона позивача не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази та надані сторонами пояснення, суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 20.07.2010 державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради внесено запис №0040404 про реєстрацію ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), як фізичної особи - підприємця. Місцем знаходження зазначено: АДРЕСА_2 . Основний вид діяльності: 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

12.12.2018 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7750-17У, згідно якої, за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 15819,54 грн.

У подальшому Головним управлінням ДПС у Вінницькій області направлено вимогу про сплату боргу № Ф-7750-17У від 12.12.2018 до Замостянського відділу ДВС у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для примусового виконання.

12.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64667989 з примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області №Ф-7750-17У від 12.12.2018.

Окрім того, 12.03.2021 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника.

Постановою від 28.05.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача 20%, до сплати загальної суми боргу 17567,36 грн.

На переконання позивача, внаслідок неправомірних дій Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області безпідставно взято її на облік як платника податків та як платника єдиного внеску, що спричинило винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яку позивач вважає протиправною, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.07.2004 набрав чинності Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон № 755-IV). Відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону (в редакції чинній на момент реєстрації позивача як ФОП) відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

За приписами ч. 1, 2 ст. 4 Закону №755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема:

- перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці;

- перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації;

- внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру;

- оформлення і видачу свідоцтва про державну реєстрацію та виписки з Єдиного державного реєстру.

В межах даної справи позивач заперечує факт її самостійного звернення з метою реєстрації її як фізичної особи-підприємця, 20.07.2010.

Розділом V Закону №755-IV, на час реєстрації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) фізичною особою-підприємцем, регулювались відносини щодо державної реєстрації фізичної особи, яка має намір стати підприємцем.

Так, відповідно до приписів ст. 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має ідентифікаційний номер, або уповноважена нею особа (далі - заявник) повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця;

- копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів;

- документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

- нотаріально посвідчену письмову згоду батьків (усиновлювачів) або піклувальника, або органу опіки та піклування, якщо заявником є фізична особа, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю.

Державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, якщо вони не передбачені частинами першою та другою цієї статті.

Якщо документи для проведення державної реєстрації подаються заявником особисто, державному реєстратору додатково пред`являється паспорт. Фізична особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади, повинна особисто пред`явити державному реєстратору паспорт із відповідною відміткою. Уповноважена особа повинна пред`явити свій паспорт та документ, що засвідчує її повноваження.

Документи, які подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається рекомендованим листом) заявнику з відміткою про дату надходження документів.

Дата надходження документів на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця вноситься до журналу обліку реєстраційних дій.

Порядок проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця визначений ст. 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Згідно з приписами вищезазначеної статті, державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, без розгляду зобов`язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця, які передбачені частиною першою статті 44 цього Закону. Перевірка на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця, які передбачені абзацами третім та четвертим частини першої статті 44 цього Закону, здійснюється з використанням відомостей Єдиного державного реєстру.

За відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Строк державної реєстрації фізичної особи - підприємця не повинен перевищувати два робочих дні з дати надходження документів для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця повинно бути оформлено державним реєстратором і видано (надіслано рекомендованим листом) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації фізичної особи - підприємця зобов`язаний передати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру та відомості з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця для взяття фізичної особи - підприємця на облік.

Отже, станом на момент державної реєстрації позивача, як фізичної особи- підприємця, необхідною умовою для державної реєстрації фізичної особи, яка має намір провадити підприємницьку діяльність без створення юридичної особи було, зокрема, подання до органу державної реєстрації заповненої реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Наказом Державного комітетом України з питань регуляторної політики та підприємництва від 20.04.2007 №54 затверджено форми реєстраційних карток, відповідно до абзацу шостого частини другої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (із змінами та доповненнями, внесеними законами України від 3 березня 2005 року №2452-IV, від 9 лютого 2006 року №3422-IV, від 22 лютого 2006 року №3456-IV та від 16 березня 2006 року №3575-IV.

Так, в матеріалах справи наявна реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця за Формою №10, яка містить, зокрема відомості щодо: прізвища, ім`я, по батькові, ідентифікаційного номеру, серії та номеру паспорта фізичної особи, яка виявила бажання займатись підприємницькою діяльність.

Судом встановлено, що така реєстраційна картка заповнена від імені ОСОБА_2 та містить відомості про ідентифікаційний код: НОМЕР_1 та відомості про серію та номер паспорта: НОМЕР_4 .

Разом з тим, позивач зазначає, що вона ніколи не займалась підприємницькою діяльністю та з відповідними заявами про державну реєстрацію її, як фізичної особи-підприємця до реєстраційних органів не зверталась. Окрім того, як зазначає позивач, паспорт серії НОМЕР_4 був нею втрачений ще 24.05.2004 і у подальшому вона отримала новий паспорт громадянина України.

З наявного в матеріалах справи листа Хмільницького відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 17.09.2021 №0537-448/0537.1-21 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була документована Староміським РВВС м. Вінниці УМВС України у Вінницькій області 13.11.1997 паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , у зв`язку з обміном на новий зразок, на підставі паспорта серії НОМЕР_5 , виданого Хмільницьким РВВС від 17.04.1995.

У подальшому, у зв`язку з втратою вищевказаного паспорта, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документована Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 від 21.114.2000.

Даний паспорт громадянина України був замінений на паспорт серії НОМЕР_2 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області від 24.05.2004 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_5 ».

Отже, після втрати паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 позивач отримала два паспортних документи. Так, 21.04.2020 позивач отримала паспорт серії НОМЕР_6 у зв`язку зі втратою паспортного документу та, 24.05.2004, отримала паспорт серії НОМЕР_2 у зв`язку зі зміною прізвища при вступі в шлюб.

З наведеного слідує, що при заповненні реєстраційної картки від 20.07.2010 використано паспортні дані недійсного втраченого паспорта серії НОМЕР_7 , що ставить під сумнів волевиявлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на її реєстрацію фізичною особою-підприємцем та свідчить про протиправність такої реєстраційної дії.

При цьому, суд наголошує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, Виконавчим комітетом ВМР не надано суду будь-які докази на підтвердження правомірності дій державного реєстратора при реєстрації ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) фізичною особою-підприємцем.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, про необхідність врахування положень статті 13 Конвенції та визнання протиправною реєстраційної дії та скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , здійснену 20.07.2010, а також визнання протиправним та скасування запису №0040404 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_2 , як фізичну особу - підприємця з 20.07.2008.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу зі сплати єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1 "Порядку обліку платників податків, зборів (обов`язкових платежів)", затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 80 від 19.02.1998 (далі - Порядок №80) узяття на облік фізичної особи-підприємця здійснюється за місцем проживання такої особи відповідним органом державної податкової служби на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Узяття на облік фізичної особи-підприємця здійснюється органом державної податкової служби також на підставі відповідного повідомлення державного реєстратора про судове рішення щодо відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Пункт 5.3 Порядку №80 визначає, що на бажання фізичної особи - підприємця, стосовно якої до органу державної податкової служби за її місцем проживання не надійшли відомості від державного реєстратора, узяття такої особи на облік може бути здійснене органом державної податкової служби, якщо така особа подає до органу державної податкової служби: заяву за формою №5-ОПП (додаток 5); копію свідоцтва про державну реєстрацію. Одночасно з поданням заяви платником податків - фізичною особою - підприємцем пред`являється оригінал такого свідоцтва.

Як вже встановлено судом та не заперечується представником ГУ ДПС у Вінницькій області, 22.07.2010 ОСОБА_2 взято на облік як платника податку та 23.07.2010 як платника єдиного внеску, що підтверджується інформацією в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, представником відповідача 2 не надано докази щодо документального підтвердження відомостей про підстави узяття на облік фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а саме реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, заяви за формою 5-ОПП, що виключає можливість встановити факт та підстави взяття позивача на облік як платника податку.

Разом з тим слід вказати, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом № 2464, є недоїмкою.

Як зазначає представник ГУ ДПС у Вінницькій області, згідно даних інформаційної системи органів ДПС за ФОП ОСОБА_2 станом на 31.10.2018 рахується борг зі слати єдиного соціального внеску в розмірі 15819,54 грн.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про скасування запису про державну реєстрацію ОСОБА_2 фізичною особою - підприємцем та відсутність документального підтвердження взяття на облік ФОП ОСОБА_2 , а згідно Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, що на переконання суду виключає можливість нарахування ОСОБА_2 єдиного внеску, а відтак, слід задовольнити вимогу позивача, визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7750-17У від 12.12.2018.

Окрім того, при вирішенні даної справи суд враховував висновки ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України", у якій Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає стягненню солідарно судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Щодо стягнення на користь позивача витрат понесених нею на правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано главою 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 КАС України).

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір від 27.07.2021 про надання правничої допомоги, який укладено між АБ "Дроненко і партнери", в особі керуючого партнера Дроненка Ю.В., та ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору АБ «Дроненко і партнери» приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правничу допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме, складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької міської ради, у зв`язку з безпідставним проведенням державної реєстрації фізичною особою підприємцем громадянки України ОСОБА_6 , проведеної державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Кузьміною Оленою Володимирівною, номер запису: 0040404 від 20.07.2010, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_8.

Вартість правничої допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті (розрахунку) наданих послуг до договору про надання правничої допомоги (п. 2 Договору від 27.07.2021).

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є квитанція до прибуткового касового ордера №2 від 12.10.2021, що підтверджує оплату в розмірі 10000 грн. за надані правничі послуги відповідно договору про надання правничої допомоги від 29.07.2021.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Попередній розрахунок правничих послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги визначений у додатку №1 до договору про надання правничих послуг від 29.07.2021.

Відповідно до змісту вищезазначеного попереднього розрахунку, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача надані та планується надати такі юридичні (правничі) послуги:

- попереднє вивчення матеріалів, формування правової позиції. Консультування - 1,5 год. - 1500 грн.;

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Вивчення судової практики. - 2 год. - 2000 грн.;

- підготовка та подання позовної заяви з позовними вимогами до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання протиправними реєстраційних дій та скасування запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та про визнання про визнання протиправними і скасування вимог - 4 год. - 4000 грн.;

- підготовка та подання заяви про забезпечення позову - 1 год. - 1000 грн.;

- заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду - 0,5 год. - 500 грн.;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву та його правовий аналіз - 0,5 год. - 500 грн.;

- підготовка та подання відповіді на відзив на адміністративний позов про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу до Вінницького окружного адміністративного суду - 1 год. - 1000 грн.;

- ознайомлення з матеріалами адміністративної справи - 0,5 год. - 500 грн.;

- підготовка та подання клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи - 1 год. - 1000 грн.;

- представництво в судових засіданнях у Вінницькому окружному адміністративному суді із розрахунку 1 година - 1000 грн.

При цьому, у Додатку №1 вказано, що цей перелік послуг не є вичерпним, додаткові послуги адвокатом надаються за потреби. Розрахункова кількість часу необхідного для вивчення матеріалів, формування правової позиції, консультування, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики, підготовки та подання позовної заяви, вимоги про визнання протиправними реєстраційних дій та скасування запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та про визнання протиправними і скасування вимог, підготовка та подання заяви про забезпечення позову, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, ознайомлення з відзивом, становить не менше 10 год.

Згідно з договором про надання правничої допомоги від 29.07.2021 за вказану правничу допомогу Клієнтом сплачується гонорар в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Водночас, судом враховано, що АБ "Дроненко і партнери" було надано не всі з визначених у вищезазначеному переліку послуг, адже фактично Додаток №1 визначає перелік наданих та тих, які можуть бути надані у майбутньому послуг та їх вартість.

Так, судом встановлено, що АБ "Дроненко і партнери" надано послуги щодо: попереднього вивчення матеріалів, формування правової позиції, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики, підготовка та подання позовної заяви з позовними вимогами до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання протиправними реєстраційних дій та скасування запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та про визнання про визнання протиправними і скасування вимог, підготовка та подання заяви про забезпечення позову, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду , ознайомлення з відзивом на позовну заяву та його правовий аналіз.

Загальна кількість часу затрачена на надання таких послуг становить - 9,5 год. та відповідно до наведених у Додатку №1 розрахунків щодо вартості кожної із наданих послуг (виконаних робіт), загальна вартість становить 9500,00 грн.

Дослідивши зміст наданих документів на підтвердження витрат на правничу допомогу та з врахуванням вартості послуг, які були дійсно надані в межах даної справи, суд дійшов висновку, що такі витрати підтверджені належними доказами.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення сторони відповідача, обсяг позовної заяви, кількість доказів та фактичних даних, які підлягали дослідженню адвокатом, а також те, що ціна позову становить 15819,54 грн., а гонорар адвоката 10000 грн., суд дійшов висновку, що розмір правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи та значно завищеним.

Відтак, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд доходить висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною реєстраційну дію та скасувати державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), здійснену 20.07.2010.

Визнати протиправним та скасувати запис №0040404 від 20.07.2010 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як фізичну особу - підприємця з 20.07.2010.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7750-17У від 12.12.2018.

Стягнути на корить ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вінницької міської ради та Головного управління ДПС у Вінницькій області, солідарно.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: Виконавчий комітет Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100; ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050; ).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 28.03.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна