Справа № 160/18598/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі Серпіковій А.Ю.
представника позивача Войтенко К.В.
представника відповідача Сергєєвої В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДНАВІ" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування припису та постанови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДНАВІ" (далі - ТОВ "ОЛДНАВІ", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН8953/1399/АВ/П від 20 серпня 2021 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН8953/1399/АВ-ФС/195 від 22 вересня 2021 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що важливим питанням в таких спорах є з`ясування дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування). Всупереч пункту 21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України „Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 року №823 (далі - Порядок №823), інспектором було винесено оскаржуваний припис одночасно з актом перевірки, що позбавило позивача права надати зауваження до акту. Недотримання інспектором Порядку №823, внаслідок чого мають місце процедурні порушення під час інспекційного відвідування є підставою для скасування припису. Оскаржуваний припис про усунення виявлених порушень не відповідає вимогам індивідуального акту в частині обґрунтованості та вмотивованості визначення способу усунення виявлених порушень, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню. У першого заступника начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області станом на 22.09.2021 року, тобто на час прийняття оскаржуваної постанови були відсутні відомості про належне повідомлення ТОВ "ОЛДНАВІ" відповідачем одним із способів, що передбаченим пунктом 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок №509). Між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 (виконавець) 25.06.2021 року був укладений цивільно-правовий договір №1 про перевезення ковбасних виробів. У вказаному договорі було зазначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує надання послуги, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Договір укладався щодо перевезення товару конкретним маршрутом у конкретний період часу, тому висновки відповідача про постійність та системність є безпідставними. У перевіреному періоді ОСОБА_1 не входив до штату товариства, не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, не мав будь-якого підпорядкування посадовим особам позивача. Послуги, визначені в договорі були обумовлені певною виробничою необхідністю (необхідність міжміського перевезення товару), при цьому слід враховувати, що підприємство самостійно визначає необхідність постійного або тимчасового виконання певних робіт / надання послуг для забезпечення виробничого процесу. Укладений цивільно-правовий договір не визнаний недійсним в судовому порядку, не має ознак нікчемного або удаваного правочину. Інспектори праці не мали підстав на власний розсуд роботи висновки про наявність фактичних трудових відносин. Відповідачем в акті інспекційного відвідування не встановлено обставин які свідчать про допуск ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до роботи 22.04.2021 року, висновок про фактичний допуск працівників до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття цього працівника на роботу є необґрунтованим та неправомірним.
Ухвалою суду від 13.10.2021 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.11.2021 року представник ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що керуючись положеннями Порядку №823 та зважаючи на неможливість особистого вручення акту та припису керівнику ТОВ "ОЛДНАВІ", 20.08.2021 року, в останній день інспекційного відвідування, інспекторами праці складено одночасно акт, припис та попередження у трьох примірниках. Наступного робочого дня - 25.08.2021 року, два примірники акта, припису, попередження направлені на адресу місцезнаходження ТОВ "ОЛДНАВІ" рекомендованим листом з повідомленням. Таким чином, інспекторами дотримано процедуру складання акта та винесення припису. Відповідно до пункту 3 Порядку №509 повідомлення про одержання документів (вих. №6374-16/04) було направлено рекомендованим листом. В ході інспекційного відвідування ТОВ "ОЛДНАВІ" було надано штатний розпис та інформацію щодо особового складу працівників Товариства станом на 29.06.2021 року із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові та посади. У штатному розписі та особовому складі ТОВ "ОЛДНАВІ" ОСОБА_1 не значиться. Відповідно до наданих до перевірки наказів ТОВ "ОЛДНАВІ" про прийняття на роботу працівників наказ про прийняття ОСОБА_7 відсутній. Разом з тим, до перевірки наданий договір №1 від 25.06.2021 року, укладений між ТОВ "ОЛДНАВІ" та фізичною особою ОСОБА_1 , який залишено без розгляду з огляду на наступне. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 26.12.2003 року №06/1-4/200 „Щодо застосування трудових договорів та договорів підряду", неприпустимо оформляти договори цивільно-правового характеру з фізичними особами на виконання робіт, які мають постійний характер та на виконання робіт, які підлягають ліцензуванню. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності за КВЕД ТОВ "ОЛДНАВІ" є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний). Отже, виконувана громадянином ОСОБА_1 робота після підписання договору підряду мала ознаки трудової діяльності, а саме, робота носила не індивідуально-визначений характер, а надавалась в процесі виконання трудової функції, оскільки ОСОБА_1 виконував конкретні трудові функції. Відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог частини 1 статті 21 КЗпП України, частин 1 статті 24 КЗпП України та винесено припис про усунення виявлених порушень і накладено штраф у відповідності вимог абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.
25.11.2021 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позов з тих підстав, що зазначені в позовній заяві.
29.11.2021 року представником відповідача надано суду заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просив відмовити у задоволенні позову з огляду на правомірність дій та рішень відповідача.
На підставі ухвали від 14.12.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
26.01.2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.02.2022 року.
09.02.2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 17.02.2022 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі; представник відповідача позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що у період з 12.08.2021 по 20.08.2021 на підставі наказу від 11.08.2021 № 1373-П та направлення на проведення інспекційного відвідування від 11.08.2021 № 544-Н заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А., головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Руденко О.В. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці.
За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт №ДН 8953/1399/АВ від 20.08.2021 року, в якому встановлено наступні порушення:
Для проведення розслідування та з`ясування обставин і причин нещасного випадку зі смертельним наслідком наказом від 01.07.2021 № 363-Р Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області утворена комісія із спеціального розслідування нещасного випадку.
У ході інспекційного відвідування ТОВ «ОЛДНАВІ» було надано штатний розпис та інформацію щодо особового складу працівників Товариства станом на 29.06.2021 із зазначення прізвища, імені, по батькові та посади.
У штатному розписі та особовому складі ТОВ «ОЛДНАВІ» ОСОБА_1 не значиться.
Відповідно до наданих до перевірки наказів Товариства про прийняття на роботу працівників наказ про прийняття ОСОБА_1 відсутній.
У ході інспекційного відвідування проведене опитування шляхом отримання письмових пояснень у водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у своїх поясненнях зазначили, що вони працюють на посаді водія у ТОВ «ОЛДНАВІ», графік роботи - п`ятиденний, на роботі з ОСОБА_1 не зустрічалися, яку роботу виконував, за яким графіком працював, як отримував заробітну плату ОСОБА_1 не знають, хто потерпілому видавав завдання та контролював хід виконання робіт, також, не знають.
Одночасно, до перевірки надано Договір № 1 від 25 червня 2021 року, укладений між ТОВ «ОЛДНАВІ» (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець), відповідно до якого Виконавець зобов`язується у період з 29.06.2021 по 30.06.2021 перевезти ковбасні вироби у кількості 1 (тонна) з міста Дніпро, вулиця Сухомлинського, будинок 76 до міста Кременчук, Полтавської області, вулиця Салганная, будинок 14 (165 км), який залишено без розгляду.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності за КВЕД ТОВ «ОЛДНАВІ» є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний),
Цей клас також включає: оренду вантажних автомобілів з водієм, вантажні перевезення транспортними засобами з використанням людської або тваринної сили, падання послуг водія без власного вантажного автотранспортного засобу.
Згідно з інформації Товариства числений склад працівників ТОВ «ОЛДНАВІ» станом на 29.06.2021 складає 6 працівників, з яких 5 займають посаду водія-експедитора.
Отже, виконувана громадянином ОСОБА_1 робота після підписання договору підряду мала ознаки трудової діяльності, а саме: робота носила не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової діяльності, оскільки ОСОБА_1 виконував конкретні трудові функції водія.
Таким чином, у червні 2021 року директором ТОВ «ОЛДНАВІ» фактично допущено до виконання робіт 1 особу без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.
2. Перевіркою своєчасності надання повідомлень про прийняття працівника на роботу встановлено, що Повідомлення про прийняття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 направлені в день початку роботи - 22.04.2021 (дата видання наказу про прийняття на роботу - 22.04.2021, дата початку роботи - 22.04.2021). Відповідно до Квитанції №2 Повідомлення доставлене до ГУ ДПС у Дніпропетровській області 22 квітня 2021 року 17:25:55.
20.08.2021 року інспекторами праці Драган Я.А., Руденко О.В. складено припис №ДН 8953/1399/АВ/П, яким зобов`язано директора ТОВ "ОЛДНАВІ" забезпечити додержання норм законодавства про працю з огляду на виявлені під час позапланового заходу державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства про працю.
01.09.2021 року позивачем складено зауваження до акту №ДН 8953/1399/АВ від 20.08.2021 року та скарга на припис №ДН 8953/1399/АВ/П від 20.08.2021 року.
13.09.2021 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено лист №6374-16/04 „Щодо одержання документів" з повідомленням позивачу про одержання 13.09.2021 року акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці №ДН 8953/1399/АВ від 20.08.2021 року з додатками, який направлений позивачу рекомендованим листом.
Позивач, не погодившись з винесеним приписом та прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з такого.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначається Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823), чинним на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до пункту 16 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою (пункт 17 Порядку № 823).
Згідно з пунктом 23 Порядку № 823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках. Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення.
Враховуючи неможливість особистого вручення акту та припису керівнику ТОВ «ОЛДНАВІ» 20.08.2021 року, в останній день інспекційного відвідування, фахівцями у відповідності до зазначеної вище норми складено в один день акт та припис, які наступного робочого дня (25.08.2021 року) направлені засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням позивачу.
Таким чином, суд критично оцінює доводи позивача щодо порушення процедури складання оскаржуваного припису.
Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуваний припис винесено не з метою зобов`язання позивача усунути виявлені порушення, а з метою «забезпечення додержання норм законодавства про працю з огляду на виявлені під час позапланового заходу державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства про працю», про що чітко зазначено на першій сторінці припису.
За таких обставин, спростовуються доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваного припису вимогам, які висуваються до індивідуальних актів.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 2013 р. № 509 (далі - Порядок № 509).
Однією з підстав накладення штрафу є акт, складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Відповідно до пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.
Відповідно до вищенаведеної норми, повідомлення щодо одержання документів (вих. № 6374-16/04) було направлено 13.09.2021 року позивачу рекомендованим листом.
Згідно із пунктом 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Таким чином, під час накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення посадова особа ГУ Держпраці діяла у відповідності до зазначених вимог, внаслідок чого твердження позивача про порушення порядку накладення штрафу є безпідставними.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З аналізу зазначеної норми права слідує, що трудовий договір характеризується зокрема тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. В трудових договорах також визначається обов`язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов`язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність.

За змістом частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, суд зауважує, що договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому слід розрізняти особливості цих договорів.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємцем, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але з цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між підприємством і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрий визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно-правовий договір.

За позицією Верховного Суду з вказаного питання, яка викладена у постанові від 04.07.2018 року у справі № 820/1432/17, у разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватись на умовах трудового договору.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2020 по справі №160/8039/18 зазначає, що особа має право реалізовувати свої здібності до праці шляхом укладення трудового договору або цивільно-правового, водночас зазначене залежить від характеру праці. І якщо ці відносини мають ознаки трудових, то відповідно до імперативних положень частини третьої статті 24 КЗпП України роботодавцю забороняється залучати працівника до роботи без укладення трудового договору в усній або письмовій формі. Суд звертає увагу на те, що відповідальність за неналежне оформлення працівника, відповідно до статті 265 КЗпП України, покладається саме на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю.

Також, Верховний Суд в постанові від 16.06.2020 року у справі №815/5427/17 зазначає, що юридичні та фізичні особи-підприємці, залучаючи працівників до найманої оплачуваної праці без укладення трудового договору позбавляють останніх основних прав та гарантій, встановлених Конституцією (стаття 43-46) та законами України, а саме: на оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, права на відпочинок відповідно з законів про обмеження робочого дня та робочого тижня, на щорічні і додаткові оплачувані відпустки, права на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади тощо.

Судом встановлено, що ТОВ "ОЛДНАВІ" зареєстровано, як юридична особа 18.01.2021 року.

Основні види діяльності позивача за КВЕД:

49.41. Вантажний автомобільний транспорт (основний);

33.12. Ремонт і технічне обслуговування машин та устаткування промислового призначення;

45.20. Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів;

45.31. Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

52.29. Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Між ТОВ „М`ясна фабрика „Фаворит Плюс" (Замовник) та ТОВ "ОЛДНАВІ" (Виконавець) 01.05.2021 року укладено договір №01/05/2021-ОТЛ, за умовами якого Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з транспортного обслуговування - перевезення вантажів та (або) організація перевезення вантажів Автотранспортом територією України, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати належним чином надані послуги на умовах, передбачених цим договором.

Розділом 1 договору визначено терміни:

1.1. Товарно-транспортна накладна (ТТН) - товаросупровідний документ встановленої форми, на підставі якого здійснюється перевезення та доставлення вантажів. У ТТН зазначаються: найменування Виконавця, державний реєстраційний номер вантажного автомобіля, номер видаткової накладної та інша необхідна інформація для транспортування вантажу. ТТН формується Замовником на кожний рейс Автотранспорту;

1.3. Товаросупровідна документація - документи, які Замовник передає Виконавцю для здійснення перевезення вантажу, а саме: ТТН, видаткова накладна, документи, що підтверджують якість та безпеку вантажу;

1.8. Автотранспорт - вантажний автомобільний транспорт Виконавця, який використовується для транспортного обслуговування Замовника.

Позивачем надано до суду копію договору №1 від 25.06.2021 року між ТОВ "ОЛДНАВІ" (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець), за умовами якого:

„1.1. Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послугу (роботу), яка вказана в п.1.2."

„1.2. Перелік послуги (роботи): У період з 29.06.2021 по 30.06.2021 перевезти ковбасні вироби у кількості 1 (тона), з м. Дніпро, вул. В.Сухомлинського, б.76 до Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Салганная, б.14 (165 км)."

„2.1. Виконавець зобов`язується якісно та у встановлені терміни надати послугу (виконати роботу), зазначені у п.1.2 цього договору. А саме: ковбасні вироби у кількості 1 (тона) з м. Дніпро, вул. В.Сухомлинського, б.76 до Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Салганная, б.14 (165 км)."

„4.2. Оплата за послугу (роботу) здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на особисту платіжну карт Виконавця протягом 15 робочих днів після підписання Актів Сторонами".

Дослідивши зміст наданого договору №1 суд приходить до висновку, що він не містить інформації, яка необхідна для реального надання передбаченої договором послуги, зокрема, щодо:

- наявності у Виконавця транспортного засобу або залучення Виконавцем транспортного засобу, на якому має здійснюватися перевезення вантажу за цим договором;

- чи відповідає транспортний засіб, на якому має надаватись послуга технічним та гігієнічним вимогам щодо перевезення влітку вантажу - ковбасні вироби;

- які товаросупровідні документи мають були складені та супроводжувати вантаж до пункту призначення;

- питання навантаження/розвантаження ватажу;

- реквізити ОСОБА_1 в розділі 11 договору не містять інформації щодо наявності у нього рахунку у банку, хоча за пунктом 4.2. договору оплата за надану послугу має проводитись в безготівковому порядку „шляхом перерахування на особисту платіжну карт Виконавця".

Таким чином, суд критично оцінює надану копію договору та приходить до висновку, що договір складений формально, без мети реального виконання послуги з перевезення вантажу на умовах цивільно-правового договору.

На підставі частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, судом зобов`язано представника позивача надати суду товаросупровідну документацію, яка складалась від час здійснення перевезення вантажу 29.06.2021 року зокрема, ТТН, видаткова накладна, проте представник відповідача ухилися від надання таких документів.

На думку суду, фактично перевезення здійснювалось саме ТОВ "ОЛДНАВІ", а ОСОБА_1 виступав не як особа, яка надає послугу за цивільно-правовим договором, а як водій ТОВ "ОЛДНАВІ", тобто робота здійснювалась в процесі виконання трудової функції, оскільки ОСОБА_1 виконував конкретні трудові функції водія.

Таким чином, у червні 2021 року директором ТОВ «ОЛДНАВІ» фактично допущено до виконання робіт 1 особу без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації держаної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено наявність вчиненого порушення щодо допуску до роботи працівника без укладання трудового та правомірність застосування штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

На підставі частини 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що з моменту укладення трудового договору, в даному випадку - видання наказу про прийняття на роботу, особа є такою, що допущена до роботи та складання окремих документів щодо фактичного допуску до роботи чинним законодавством не передбачено.

Отже, судом не приймаються доводи позивача, що існування наказу про прийняття на роботу водія не підтверджує факт його допуску до роботи та виконання таким працівником процесу праці.

Таким чином, порушення, що були встановлені в акті в частині процедури працевлаштування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не спростовані під час розгляду справи.

З огляду на зазначене, обставини наведені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив стосовно визнання протиправними та такими, що підлягають скасуванню припису та постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення не спростовують висновків, викладених в акті та постанові.

За наведених обставин, оскаржувані припис та постанова винесені у відповідності до вимог чинного законодавства, що виключає можливість задоволення позову.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДНАВІ" (адреса: 49051, м. Дніпро, вул. Калинова, 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44089622) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (адреса: 49050, м. Дніпро, вул. Казакова, 1 Д; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39788766) про визнання протиправними і скасування припису та постанови - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 24.03.2022 року.

Суддя М.В. Бондар