Справа № 300/2584/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2022 р. справа № 300/2584/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.03.2021, а саме перевести на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням до стажу державної служби періоду з 04.07.2001 по 25.02.2021.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу". Однак 09.03.2021 відповідач прийняв рішення № 24 про відмову позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу", оскільки період роботи ОСОБА_1 з 04.07.2001 не може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця. Відповідач помилково зазначив, що стаж на державній службі складає 2 роки 09 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу". Позивач вважає протиправним рішення відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", оскільки Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" в редакції від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Позивач зазначила, що її стаж державного службовця, з врахуванням служби в органах місцевого самоврядування, станом на 01.05.2016 складає 17 років 8 місяців 29 днів, що є більшим за необхідний стаж державної служби - 10 років. При цьому, на думку позивача, на день подання заяви від 01.03.2021 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" до загального стажу державної служби ОСОБА_1 має бути зараховано 22 роки 6 місяців 23 дні. За вказаних обставин, позивач вважає, що в неї наявне право на переведення на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Ухвалою від 02.06.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.06.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.06.2021 за № 0900-0803-7/21021. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що час роботи позивача в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, лише до 04.07.2001, а тому період роботи ОСОБА_1 з 04.07.2001 по 25.02.2021 на посадах у виконавчому апараті Долинської районної ради не зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки такий стаж здобуто в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001. Представник відповідача вважає, що за вказаних умов право на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" в позивача відсутнє, оскільки станом на 01.05.2016 стаж державної служби ОСОБА_1 становив 17 років 7 місяць 23 дні за необхідних 20 років. Також відповідач вказує, що позивач станом на 01.05.2016 не обіймала посаду державного службовця, станом на день подання заяви від 01.03.2021 недосягла необхідно віку 60 років. Таким чином, на думку представника відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно відмовило позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу".

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.10.2012 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком як матір інваліда з дитинства, після досягнення 50-річного віку, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

В підтвердження факту того, що ОСОБА_1 є матір`ю особи з інвалідністю з дитинства - ОСОБА_2 надано свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 27.04.1984, довідку до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 581313 від 03.07.2012, пенсійне посвідчення, видане ОСОБА_2 за № від 14.05.2013 (а.с. 9-11).

01.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу" (а.с. 85).

09.03.2021 відповідач прийняв рішення № 24 про відмову позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу", оскільки період роботи ОСОБА_1 з 04.07.2001 по 25.02.2021 не може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, так як займані в цей період посади є посадами органів місцевого самоврядування. Відповідач зазначив, що стаж позивача на державній службі складає 2 роки 9 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу". При цьому, ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не обіймала посаду державного службовця (а.с. 97-98).

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 09.03.2021 за № 24 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, в якому просить скасувати таке рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.03.2021, а саме перевести на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням до стажу державної служби періоду з 04.07.2001 по 25.02.2021.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 за № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В статті 2 Закону № 2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з статтею 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Водночас, пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).

Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII:

10. Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

11. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

12. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою, окрім відповідного стажу, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

В пункті 4 частини другої статті 46 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону № 889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в спірному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за № 283 (далі - Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 : з 01.09.1982 по 25.08.1986 позивач працювала на посаді вчителя молодших класів Малинської середньої школи № 4; з 22.09.1986 по 14.08.1990 працювала на посаді вихователя я/с 1492 Брежнівського районного управління освіти міста Москви; з 16.01.1991 по 01.09.994 працювала на посаді вихователя Косівського ясла-садок № 2; з 01.09.1994 переведена на посаду вихователя Косівського ясла-садок; з 30.04.1998 звільнена з роботи за статтею 38 Кодексу законів про працю України; з 03.08.1998 прийнята на стажування терміном на один місяць на посаду спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян діловодства Долинської районної ради; з 08.09.1998 прийнята на роботу спеціалістом з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства Долинської районної ради; 08.09.1998 прийнято присягу державного службовця; 22.10.2001 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування; з 25.10.2001 посаду спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства перейменовано на посаду головного спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства; з 30.12.2003 посаду головного спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства перейменовано на посаду заступника завідувача відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства; з 21.03.2006 посаду заступника завідувача відділу перейменовано на посаду головного спеціаліста відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства; з 25.02.2021 звільнено з посади головного спеціаліста відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства виконавчого апарату Долинської районної ради у зв`язку з реорганізацією Долинської районної ради відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (а.с. 12-18).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади спеціалістів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад; до шостої категорії - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост; до сьомої категорії - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Таким чином, посади спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства, головного спеціаліста з питань роботи із зверненнями громадян та діловодства; заступника завідувача відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства Долинської районної ради, на яких позивач працювала з 08.09.1998, передбачені статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідач, як встановлено судом з рішення № 24 від 09.03.2021, визнав лише стаж роботи позивача на державній службі до 04.07.2001.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи № 351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016 не може бути зарахований як стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача про те, що на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, тобто 01.05.2016, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, становив 17 років 7 місяців 23 дні, тобто менше як 20 років стажу на таких посадах, та позивач на цю дату не обіймала посади державного службовця, оскільки перебувала на посаді в органі місцевого самоврядування, що з огляду на положення пунктів 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, не дає підстав для призначення їй пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Отже, у ОСОБА_1 не виникло права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду щодо застосування вказаних норм матеріального права (постанова від 10.06.2021 у справі № 300/3540/20, від 22.09.2021 у справі № 300/2117/21) .

Що стосується доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 не досягла необхідного віку, який є однієї з умов для призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, то суд зазначає таке.

Як вказано судом вище, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України. Отже, пенсійний вік для позивача згідно статті 26 Закону № 1058 становить 60 років.

На дату звернення позивача (26.02.2021) до відповідача про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723, ОСОБА_1 не досягла вказаного вище віку.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний вік для неї знижено до 50 років, оскільки вона виховувала дитину з інвалідністю з дитинства. Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058 ОСОБА_1 надано право на дострокову пенсію за віком з 50 років, яке вона реалізувала. Водночас вказана гарантія поширюється виключно на право позивача на призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Натомість право для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» № 3723 мають лише ті особи, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме для жінок - 60 років. Жодного виключення зі згаданого правила закон не містить.

Таким чином, ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, оскільки на час звернення до відповідача з відповідною заявою не досягла 60 років.

Отже, суд встановив, що відповідач, відмовляючи позивачу в переведенні на пенсію відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» № 3723, діяв правомірно.

Таким чином, суд дійшов висновку відмовити ОСОБА_1 в задоволенні цього позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідачем не понесено судових витрат у справі. Отже, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем у справі, - відсутні підстави для їх розподілу між сторонами.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 26, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.