Справа № 380/11719/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 3868,56 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (Відповідач), в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 3868,56 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по орендній платі за землю та згідно карток особових рахунків і довідки про заборгованість №1379/5/13-01-13-06-16 від 10.02.2021 становить 3868,56 грн.

Вказує, що податковий орган виніс податкову вимогу №124890-58 від 28 серпня 2019 року, яку надіслав на адресу платника податків.

Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

02.09.2021 року подав відповідь на відзив, в якому додатково зазначив, що контролюючим органом дотримано усіх вимог податкового законодавства щодо надіслання податкового повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 та податкової вимоги №124890-58 від 28 серпня 2019 року.

Відповідач заперечив щодо позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що 12.12.2013 ним було продано нежитлову будівлю, яка розміщена на земельній ділянці 0,0597 га, кадастровий номер :01:002:0112 громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 12.12.2013.

11.09.2015 Бібрська міська рада прийняла рішення №1325 від 11.09.2015 відповідно до якого припинено право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0112 ОСОБА_1 , та надано земельну ділянку в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відтак уважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області щодо стягнення податкового боргу стосується земельної ділянки, яка фактично та юридично не належить ОСОБА_1 .

Крім цього вказує, що не отримував податкового повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 та податкової вимоги №124890-58 від 28 серпня 2019 року, відтак був позбавлений можливості її оплатити чи оскаржити, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

20.09.2021 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому додатково зазначив, що Бібрська міська рада при прийнятті рішення №1325 від 11.09.2015 зобов`язана була внести відповідні відомості про припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0112 за відповідачем, а нові власники зобов`язані були зареєструвати право оренди земельної ділянки на нових власників нежитлових приміщень, отже ГУ ДПС у Львівській області неправомірно визначено відповідачу податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб в сумі 3868,56 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 05 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 16 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 16 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області №1379/5/13-01-13-06-16 від 10.02.2021, станом на 08 лютого 2021 року у відповідача наявний податковий борг в сумі 3868,56 грн за платежем: «орендна плата з фізичних осіб» (3868,56 грн).

Суд встановив, що податковий борг відповідача у сумі 3868,56 грн за платежем: «орендна плата з фізичних осіб» виник на підставі податкового повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019.

28 серпня 2019 року Головне управління ДФС у Львівській області виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №124890-58, згідно якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 27 серпня 2019 року становить 3868,56 грн. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу зазначена податкова вимога вручена відповідачу 21.09.2019.

Докази, які б підтверджували ту обставину, що вищезгадане податкове повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 на суму грошового зобов`язання у розмірі 3868,56 грн, а також податкова вимога форми «Ф» №124890-58 від 28 серпня 2019 року відповідачем оскаржувались у адміністративному або судовому порядку, у матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 3868,56 грн.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Статтею 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 цієї ж статті контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Таким чином, враховуючи те, що доказів оскарження податкового повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 на суму грошового зобов`язання у розмірі 3868,56 грн в адміністративному чи судовому порядку сторонами не надано, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За змістом пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України контролюючий орган надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №124890-58, згідно якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 27 серпня 2019 року становить 3868,56 грн. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу зазначена податкова вимога вручена відповідачу 21.09.2019.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Щодо доводів відповідача, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2013 ОСОБА_1 було продано нежитлову будівлю, яка розміщена на земельній ділянці 0,0597 га, кадастровий номер :01:002:0112 громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 12.12.2013.

11.09.2015 Бібрська міська рада прийняла рішення №1325 від 11.09.2015 відповідно до якого припинено право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0112 ОСОБА_1 , та надано земельну ділянку в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В той же час, згідно листа Бібрської міської ради №02-13/1206 від 02.09.2021 слідує, що процедура розірвання договору оренди земельної ділянки відповідачем не завершена, а саме не зареєстровано додаткової угоди про розірвання договору оренди у державного реєстратора.

Також повідомлено, що гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0112 з Бібрською міською радою не укладено, а відтак орендна плата протягом 2015-2021 року не здійснювалась.

Більше того, відповідно до інформаційної довідки №271212929 від 19.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0112 площею 0,0597 га за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що підставою для державної реєстрації даної земельної ділянки визначено договір оренди б/н від 10.10.2013 строком на п`ять років, з правом пролонгації, суб`єктом речового права (орендарем) визначено саме відповідача - ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення узгодженого податкового боргу і в даному випадку суд не оцінює правильність донарахування контролюючим органом сум зобов`язань, оскільки ці обставини входять до предмету доказування у справі щодо правомірності відповідного податкового повідомлення - рішення, а у цій справі предметом доказування є підстави (статус) та склад податкового боргу.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача, що ГУ ДПС у Львівській області неправомірно визначено Микитів Р.Й. податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб в сумі 3868,56 грн згідно податкового повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019.

Щодо тверджень відповідача, що він не отримував податкове повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 та податкову вимогу №124890-58 від 28 серпня 2019 року, відтак був позбавлений можливості її оплатити чи оскаржити, суд враховує наступне.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

При цьому, слід враховувати, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги, які були надіслані платнику за його податковою адресою рекомендованим поштовим повідомленням, вважаються отриманими ним, а відповідні податкові зобов`язання зі спливом законодавчо визначеного строку для їх сплати - узгодженими.

Матеріалами справи підтверджено, що податкове повідомлення-рішення №-1315 від 26.06.2019 надіслано позивачем на адресу: 81200, Перемишлянський район, с. Малі Ланки, проте поштовий конверт повернувся за закінченням строку зберігання, про що свідчить відмітка на поштовому конверті.

Податкову вимогу №124890-58 від 28 серпня 2019 року, надіслано позивачем на адресу: 81200, Перемишлянський район, с. Малі Ланки, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу зазначена податкова вимога вручена відповідачу 21.09.2019.

Суд відзначає, що позивачем було належним чином виконано покладений на нього обов`язок щодо направлення вищевказаного податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги відповідачу за його податковою адресою рекомендованим поштовим повідомленням, але до податкового органу повернувся конверт за закінченням терміну зберігання.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства та встановлені судом обставини надають підстави стверджувати, що сума податкового боргу 3868,56 грн є узгодженою і в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для стягнення її з відповідача та задоволення позову в цій справі.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до ОСОБА_1 (с. Малі Ланки, Перемишлянський район, Львівська область, 81220, РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 3868,56 грн - задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з ОСОБА_1 (с. Малі Ланки, Перемишлянський район, Львівська область, 81220, РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 3868,56 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16 березня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.