Справа № 380/3710/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2022 року

справа №380/3710/20
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 380/3710/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командувача повітряних сил Збройних сил України генерал-полковника ОСОБА_2 про визнання нечинними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Командувача повітряних сил Збройних сил України генерал-полковника ОСОБА_2 , в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просив:

- визнати нечинним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 № 30 в частині притягнення начальника метеорологічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення - сувора догана (п. 10 наказу);

- визнати нечинним наказ Командувача повітряних сил Збройних сил України № 71 від 15.04.2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 обмеженої матеріальної відповідальності (п. 7 наказу).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті перевірки технічного стану літаків встановлено недостачу 116 найменувань різних блоків до літаків МІГ-29. Відтак, наказом командира військової частини призначено службове розслідування. Позивач зазначає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Позивач вважає, що при проведенні службового розслідування були порушені його права, таке проведено не повно та не всебічно, а при накладенні на нього дисциплінарного стягнення не було враховано обставини вчинення правопорушення, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Звертає увагу, що чергування у військовій частині НОМЕР_2 організовано таким чином, що патрульні для несення служби на стоянці авіаційної техніки заступають з 9.00 год. і несуть службу одноособово протягом 24-х годин до 9.00год. ранку наступного дня. Матеріалами розслідування не встановлено обставин дій позивача, які призвели до крадіжки військового майна. Крадіжка блоків відбулася й була виявлена за час чергування попереднього наряду, який і здійснив доповідь по команді про події, в той час, коли позивач заступив на чергування 27.02.2020. Позивач також звертає увагу, що його притягнуто до дисциплінарної, а також матеріальної відповідальності. Звертає увагу, що для притягнення особи до матеріальної відповідальності повинно бути встановлено причинно-наслідковий зв`язок між шкодою завданою та діями позивача.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав надав суду додаткові докази та пояснення, просив суд позов задоволити повністю.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, що у разі виявлення будь-яких прикмет, що вказують на можливості несанкціонованого проникнення на об`єкт, позивач повинен був негайно про це повідомити. При прийомі-передачі чергування патрульні старої та нової зміни зобов`язані здійснити обхід території з метою виявлення недоліків, надалі розписуються в журналі приймання- передавання повітряних суден (об`єктів інженерно-авіаційної служби) та зазначають виявлені недоліки (у разі їх наявності). Відповідно до розпорядку несення служби добовим нарядом патруля, патрульний з 09.00 год. - 09.30 год. здійснює прийом-передачу чергування, 09.30 - 09.40 здійснює доповідь черговому частини, про прийом чергування, та доповідає про стан справ на стоянках черговому частини кожні 2 години. За таких умов вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 № 30 в частині притягнення позивача до дисциплінарного стягнення сувора догана та в частині накладення на позивача обмеженої матеріальної відповідальності (п. 7 наказу) винесено правомірно.

Представник відповідачів у судових засіданнях позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення та докази, просив в задоволені позовних вимог позивача відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 05 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою судді від 14 квітня 2021 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

19.03.2020 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ № 30 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого, зокрема, за неналежне виконання службових обов`язків під час несення служби черговим військової частини № НОМЕР_2 , порушення вимог статей 12, 17, 291, 295 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо виконання службових обов`язків, що визначають осяг завдань, доручених за посадою, а також щодо підтримання внутрішнього порядку у військовій частині під час чергування, не надання доповіді про події, що сталися під час несення служби, начальнику метеорологічної служби військової частини старшому лейтенанту ОСОБА_1 оголосити сувору догану.

15.04.2020 року Командувачем повітряних сил Збройних сил України ОСОБА_3 винесено наказ № 71 «Про результати службового розслідування щодо неналежного виконання посадовими (службовими) особами військової частини НОМЕР_2 функціональних обов`язків», за порушення вимог статей 291, 295, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 17, 24 Інструкції чергового частини, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_2 27 грудня 2019 року, яке полягало в неналежному виконанні обов`язків чергового частини у добовому наряді, що сприяло створенню передумов до заподіяння шкоди державі, та відповідно до пункту 1 ст. 5 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» начальника метеорологічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності в розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, що становить 31 тисячу 530 гривень.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні накази протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних наказів з наступних встановлених підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно із ст. 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно із ст. 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.

Без дозволу чергового частини військовослужбовці добового наряду не мають права припиняти чи передавати будь-кому виконання своїх обов`язків.

Про всі події, що сталися під час несення служби, а також обставини, які викликали зміни в порядку несення служби, військовослужбовці добового наряду повинні негайно доповідати черговому військової частини та своїм командирам (начальникам).

Згідно із ст. 295 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, черговий частини призначається з числа офіцерів управлінь військової частини та батальйонів, а також командирів рот та з тих, хто прирівнюється до них. Він відповідає за своєчасне оповіщення підрозділів та управління військової частини про приведення військової частини в бойову готовність (переведення на функціонування в умовах особливого періоду), за підтримання внутрішнього порядку у військовій частині і несення служби добовим нарядом, а також за зберігання пістолетів та патронів до них військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу військової частини. Черговий частини підпорядковується командирові військової частини. Йому підпорядковується весь склад добового наряду військової частини.

Згідно із ст. 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Черговий частини зобов`язаний:

у разі надходження сигналу тривоги негайно подати сигнал на підйом підрозділів, доповісти командирові військової частини, оповістити його заступників та інших посадових осіб частини і діяти згідно з інструкцією; до їх прибуття керувати діями підрозділів частини;

у разі одержання повідомлення про мобілізацію негайно доповісти про це командирові й начальникові штабу військової частини і діяти за їх вказівками та інструкціями;

видавати зброю та боєприпаси до неї військовослужбовцям офіцерського, сержантського (старшинського) складу управління та штабу військової частини під особистий підпис, а ящики із зброєю та боєприпасами до неї військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу підрозділів військової частини - під особистий підпис сержанта із матеріального забезпечення (старшини) підрозділу у книзі видачі зброї та боєприпасів (додаток 10 до цього Статуту). У разі приведення військової частини в бойову готовність зброю та боєприпаси до неї військовослужбовцям офіцерського, сержантського (старшинського) складу управління та штабу військової частини дозволяється видавати за картками-замінниками зданої на зберігання зброї; здійснювати контроль за своєчасністю здавання зброї та боєприпасів;

у разі несанкціонованого спрацьовування охоронної сигналізації кімнат для зберігання зброї у підрозділах з`ясувати причини спрацьовування сигналізації та діяти згідно з обставинами;

у разі виникнення радіаційної та хімічної небезпеки діяти згідно з інструкцією;

стежити за виконанням підрозділами розпорядку дня й керувати поданням установлених сигналів;

особисто перевіряти не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків;

постійно знати місце перебування командира військової частини, негайно доповідати йому про всі надзвичайні події у військовій частині, про самовільно відсутніх військовослужбовців строкової військової служби і вжиті заходи щодо їх розшуку;

постійно перебувати в кімнаті чергового; виходячи у службових справах, залишати замість себе помічника й сповіщати йому, куди і на який час вибув;

мати зведений розклад занять, знати райони навчальних об`єктів, а також місце проведення занять кожної роти;

мати відомості про розподіл особового складу, а також про розподіл бойової та іншої техніки; через чергового парку контролювати її повернення до парку, доповідати командирові військової частини про випадки затримки машин у рейсі, вживати заходів для розшуку й повернення їх до парку;

перевіряти і своєчасно висилати призначені від частини підрозділи (команди) й доповідати про це начальникові штабу чи командирові військової частини;

проводити огляд зовнішнього вигляду військовослужбовців, які звільняються із розташування військової частини;

у разі виникнення пожежі, стихійного лиха в розташуванні військової частини чи поблизу неї негайно вживати заходів для врятування Бойового Прапора військової частини, людей, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів; викликати пожежний і черговий підрозділи та до їх прибуття організувати гасіння пожежі;

разом з лікарем (фельдшером) перевіряти перед роздаванням їжі її якість, вносячи відповідний запис до книги обліку контролю за якістю приготування їжі, давати дозвіл на її видачу; у разі виникнення сумніву щодо якості їжі негайно доповідати про це командирові військової частини; бути особисто присутнім під час роздавання та приймання їжі, контролювати повноту видачі її особовому складові;

контролювати підтримання чистоти і порядку в казармах та на закріплених територіях у розташуванні військової частини;

давати в особливих випадках команду черговим рот на зачинення вхідних дверей до казарми на засуви;

у разі прибуття командира військової частини зустрічати його і доповідати, а в присутності особового складу перед цим давати команду "Струнко". Наприклад: "Пане (пані) полковнику, за час мого чергування надзвичайних подій не трапилося (чи трапилося те-то). Черговий частини капітан Калина". Заступникам командира військової частини черговий частини лише відрекомендовується.

Згідно із ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 5 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі», матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

Згідно із ч. 1 ст. 5 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі», особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Суд зазначає, що положення наведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Вказані висновки суду узгоджуються із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 816/70/16.

Спірні накази повинні містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Така позиція суду також узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 813/1953/17.

Судом встановлено, що спірні накази по суті та за своїм змістом вказують на начебто не виконання службових обов`язків, що визначають осяг завдань, доручених за посадою, а саме не надання доповіді про вищевказані події (що встановлені за наслідками службових розслідувань), що сталися під час несення служби позивачем.

Однак у спірних наказах не вказано обставини вчинення допущеного позивачем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання виду стягнення з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Так, підставою для дисциплінарної відповідальності є невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При проведенні службових розслідувань встановлено, що саме 26.02.2020 близько 15:30 год. капітаном ОСОБА_4 , який виконував обов`язки патрульного по стоянці авіаційної техніки Військової частини НОМЕР_2 , під час обходу території було виявлено зірвані пломби та пошкодження технологічних люків на літаках МиГ-29 бортові №№ 01, 08, 37, 41. Про вказаний факт капітан ОСОБА_4 лише о 16.30 год 27.02.2020 здійснив доповідь у військову частину НОМЕР_2 . В свою чергу командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_5 доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 . З метою перевірки наявності блоків та агрегатів авіаційної техніки 28.02.2020 комісією Військової частини НОМЕР_3 у кількості шість військовослужбовців під керівництвом начальника інженерно - авіаційної служби - заступника начальника авіації з інженерно-авіаційної служби військової частини НОМЕР_1 було проведено повну перевірку зазначених літаків з оформленням актів технічного стану, актів огляду та прийняття під охорону та виявлено нестачу комплектуючих деталей. Загальна кількість викраденого майна становить 116 найменувань.

Судом встановлено, що позивач саме з 27.02.2020 по 28.02.2020 перебував у добовому наряді чергового військової частини НОМЕР_2 , а подія мала місце 26.02.2020 близько 15:30 год.

Згідно текстів спірних наказів, які прийняті за наслідками згаданих службових розслідувань встановити, про що саме позивач не доповів та про які події, під час несення ним служби в добовому наряді саме з 27.02.2020 по 28.02.2020 не можливо, оскільки відсутній причинний зв`язок між вказаною подією, яка мала місце 26.02.2020 року та несення служби позивачем з 27.02.2020 по 28.02.2020.

Судом враховується те, що саме службовими розслідуваннями не встановлено вини позивача у втраті військового майна, окрім того не встановлено причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою. Відповідачі не довели вини саме позивача, як підстави для його притягнення до дисциплінарної та обмеженої матеріальної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним наказам суд зазначає, що по суті такі є протиправним щодо позивача і підлягають скасуванню.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідачів.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командувача повітряних сил Збройних сил України генерал-полковника ОСОБА_2 про визнання нечинними та скасування наказів, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 30 в частині притягнення начальника метеорологічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення - сувора догана (п. 10 наказу);

Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача повітряних сил Збройних сил України генерал-полковника ОСОБА_2 № 71 від 15.04.2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 обмеженої матеріальної відповідальності (п. 7 наказу).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 21.03.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.