Справа № 420/24243/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

17 березня 2022 року м.Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача- адвоката Марченка Валентина Валентиновича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській Області про визнання протиправною бездіяльність щодо оформлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області, які полягають не вчиненні дії щодо оформлення оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з відображенням у них щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах станом починаючи з 01.10.2019 р., по теперішній час;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області всі оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , які відповідач мав обов`язок сформувати в період із 01.10.2019 р., по теперішній час з відображенням щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах.

Даний позов надійшов до суду 02.12.2021 року.

Рішенням суду від 10.03.2022 року позов задоволено та:

- визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Одеській області, які полягають у відмові 21.10.2021 року ОСОБА_1 надати оновлені довідки станом на 01.10.2019 року, 01.10.2020 року та 01.03.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з відображенням у них щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах;

- зобов`язано Управління Служби безпеки України в Одеській області виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2019 року, 01.10.2020 року та 01.03.2021 року, з відображенням у них щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах.

Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 10.03.2022 року не вирішено.

15 березня 2022 року від представника позивача, адвоката Марченка Валентина Валентиновича, надійшла заява, в якій представник ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнути з Управління Служби Безпеки України в Одеській області на користь ОСОБА_1 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок судових витрат на оплату гонорару адвоката, які останній поніс у зв`язку з оплатою правничої допомоги під час розгляду цієї справі в суді першої інстанції.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача- адвоката Марченка Валентина Валентиновича про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/24243/21, суд зазначає таке.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст.19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.5, 7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1, 5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз застосованих судом, у цьому додатковому рішенні правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року по справі №280/1765/19, від 08 лютого 2022 року по справі №160/6762/21.

Судом встановлено, що на підтвердження наданих послуг адвокатом Марченком Валентином Валентиновичем надано до суду:

- договір про надання правової допомоги №б/н від 30.09.2021 року, який укладено між адвокатом Марченком Валентином Валентиновичем (адвокат)з однієї сторони і Голубковим Юрієм Павловичем (Клієнт) з іншої сторони;

- акт виконання робіт по договору від 15.03.2022 року про надання правової допомоги за договором від 30.09.2021 року;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках справах №420/24243/21;

Згідно пункту 1.1. Договору про надання правової допомоги, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги та представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції під час розгляду адміністративної справи за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області або (та) Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправними дій або бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії стосовно перерахунку пенсії, а у разі потреби виплати пенсії.

Пунктом 3.1 Договору про надання правової допомоги визначено, що за правову (правничу) допомогу, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що відображено в актах виконаних робіт (послуг), що зазначено в п.3.5 договору.

Пунктом 3.2 Договору про надання правової допомоги, зокрема, визначено, що до розміру гонорару, зазначеного в п.3.1 цього договору включено наступні правові послуги, зокрема:

- п.3.2.1 складання позовних заяв /відзивів на позовну заяву/відповідей на відзив / заперечень /пояснень третьої особи щодо позову/ заяв про встановлення судового контролю - 4000 грн за кожен з процесуальних документів;

- п.3.2.2 складання та направлення/вручення адвокатських запитів, заяв, клопотань - 600 грн за запит або заяву;

- п.3.2.3 надання усних консультацій/проведення бесід з клієнтом - 600 грн за годину.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках справах №420/24243/21 загальна кількість витраченого часу адвокатом склала 13 (тринадцять) годин, загальна вартість гонорару за виконану роботу склала 7000 (сім тисяч) гривень 0 копійок

Згідно акту виконання робіт по договору від 15.03.2022 року про надання правової допомоги за договором від 30.09.2021 року адвокат Марченко Валентин Валентинович надав, а клієнт прийняв наступні роботи за період з 30.09.2021 року по 15.03.2022 року:

- бесіда з клієнтом 10.10.2021 року щодо узгодження правової позиції по справі - 1 година - 600 грн;

- адвокатський запит від 12.10.2021 року до відповідача - 1 година - 600 грн;

- заява про усунення недоліків - 1 година - 600 грн;

- складання та подача безпосередньо до суду паперової позовної заяви по справі 02.12.2021 року - 8 годин - 4000 грн;

- адвокатський запит від 04.12.2021 року до казначейства - 1 година 600 грн;

- складання та подача до суду заяви про усунення недоліків по справі від 15.12.2021 року - 1 година - 600 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у акті прийому-передачі наданих юридичних послуг.

Так, на думку суду позивач безпідставно включив до складу витрат на правничу допомоги такі правові послуги як бесіда з клієнтом 10.10.2021 року щодо узгодження правової позиції по справі - та складання адвокатського запиту від 12.10.2021 року, так як дані дії було вчинено адвокатом до звернення до суду по справі №420/24243/21, а отже не є витратами позивача у зв`язку із її розглядом.

Також, суд звертає увагу на те, що з наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу вбачається, що представником позивача двічі включено до складу цих витрат правову послугу з складання заяви про усунення недоліків.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17 додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2021 у справі № 712/1720/19.

Враховуючи вищевикладене, а також зазначений стороною розмір витрат, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача - адвоката Марченка Валентина Валентиновича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та вважає необхідним стягнути з Управління Служби безпеки України в Одеській Області на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 2 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.132, 134, 139, 252, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача - адвоката Марченка Валентина Валентиновича - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/24243/21 додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Одеській Області на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 2 000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень нуль копійок).

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Стефанов