Справа № 600/2911/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2911/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області (відповідач) з такими позовними вимогами, з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 16.08.2021 року:

визнати протиправними дії та рішення Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 11 січня 2021 року про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії лише на грудень 2020 р. - березень 2021 р., замість жовтня 2020 р. - березня 2021 р.;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької райдержадміністрації допризначити ОСОБА_1 житлову субсидію на жовтень-листопад 2020 р.;

стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації, правонаступником якого є Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації, за останні роки субсидію на житлово-комунальні послуги призначало з року в рік автоматично.

З настанням чергового опалювального сезону до кінця 2020 відповідач не надав позивачу жодних відомостей про призначення або відмову у призначенні субсидії на 2020/2021 рік.

В грудні 2020 року позивач дізнався по телефону, що йому повністю відмовлено в призначенні субсидії на весь опалювальний період 2020/2021, оскільки відповідач володіє відомостями про те, що позивач окрім щомісячної пенсії від суб`єкта підприємства - ТОВ "Фабрика м`яса в II кварталі 2020 року одержав доходи в сумі 44565 грн, з врахуванням яких субсидія позивачу на 2020/2021 не належить.

Позивач зазначив, що від вказаного суб`єкта підприємництва доходів в 2019-2020 не отримував. Після звернення позивача, ТОВ "Фабрика м`яса" здійснив виправлення (коригування) податкової звітності, а саме: змінив ідентифікаційний код фізичної особи по вищевказаній сумі виплачених доходів за її квартал 2020 р. - 44565 грн.

Також, Кіцманським управлінням ГУДПС у Чернівецькій області видано уточнюючу довідку від 22.12.2020 №870 про те, що станом на 18.12.2020 у Державному реєстрі про виплачену ОСОБА_1 суму доходів за період з IV кв. 2018 р. по III кв. 2020 р. інформація відсутня.

Після цього, позивач звернувся до відповідача із заявою від 28.12.2020 щодо перегляду розрахунку субсидії за період з жовтня 2020 по квітень 2021, оскільки допущене в Державному реєстрі неправдиве (недостовірне) відображення зазначених сум одержаних мною доходів відбулося не з його вини. Проте, на вищевказане письмове звернення від 28.12.2020 відповіді не надійшло.

У зв`язку з вказаним, враховуючи той факт, що позивачем в грудні 2020 подавалася заява не про призначення, а про усунення причини непризначення субсидії не з власної вини, вважає протиправними дії та рішення відповідача про непризначення житлової субсидії з жовтня по листопад 2020.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.07.2021 отримав 22.07.2021, проте відзив на позовну заяву, у встановлені строки, не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.03.2004 позивачу з 18.11.2003 призначено пенсію за віком довічно (а.с. 8).

Позивачу призначено житлову субсидію з жовтня 2020 року по квітень 2021 року включно. Розраховано субсидію на місяці, з грудня 2020 року по березень 2021 року включно щомісячно в сумі 2573,01 грн (а.с. 3).

28.12.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перегляд розрахунку субсидії та призначення субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року (а.с. 4).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870 за період з 4 кварталу 2018 року по 3 квартал 2020 року інформація про доходи позивача відсутня (а.с. 6).

Вважаючи протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок призначення та надання населенню житлових субсидій визначений Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" №848 від 21.10.95 (далі - Положення №848) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1098 від 11.11.2020) (далі - Положення).

Пунктом 4 Положення (тут і надалі у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (пункт 9 Положення).

Згідно з пунктом 10 Положення в окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, а також дитячим будинкам сімейного типу можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла). Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.

Означена норма у поточній редакції передбачає, що житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, призначаються на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла), якщо про це зазначено у заяві. Площа житла, на яку призначається субсидія з урахуванням понаднормової площі, розраховується шляхом збільшення соціальної норми житла для домогосподарства на 30 відсотків. Призначення житлових субсидій на понаднормову площу житла переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів, про що одержувач житлової субсидії зобов`язаний повідомити протягом 30 календарних днів структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про виникнення таких обставин.

За змістом пункту 11 Положення, до непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать:

особи, які не досягли повноліття;

громадяни, які отримують пенсію за віком, у зв`язку з втратою годувальника або по інвалідності, а також ті, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і отримують пенсію за вислугою років;

громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю;

громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особі, яка не має права на пенсію, та особам з інвалідністю;

громадяни, які отримують тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Згідно з пунктом 62 Положення, у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує заявника про прийняте рішення в паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до п. 56 Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

Заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії, а також рішення щодо подання документів на розгляд комісії (пункт 64 Положення № 848).

Судом встановлено, позивачу призначено та розраховано житлову субсидію з грудня 2020 року по березень 2021 року включно щомісячно в сумі 2573,01 грн.

Позивач в позовній заяві зазначив, що 28.12.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перегляд розрахунку субсидії та призначення субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року.

Проте, всупереч вищевказаним нормам, відповідачем не надано суду доказів призначення позивачу субсидії, з урахуванням Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870, що зумовлю протиправність його дій, як це передбачено пунктом 62 Положення.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької райдержадміністрації допризначити ОСОБА_1 житлову субсидію на жовтень-листопад 2020 року, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, 28.12.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перегляд розрахунку субсидії та призначення субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, однак сторонами не надано суду доказів результату розгляду вказаної заяви та прийнятого рішення, що дає суду підстави вважити таку заяву не розглянутою відповідачем у встановленому Законом порядку.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" N 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької райдержадміністрації допризначити ОСОБА_1 житлову субсидію на жовтень-листопад 2020 року буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги у цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми КАС України та з метою запобігання порушення прав позивача на належну йому субсидію, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та обрати належний спосіб захисту порушених прав, шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області по нерозгляду питання про призначення позивачу субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, з урахуванням Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870 та зобов`язати розглянути питання про призначення позивачу субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, з урахуванням Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області моральної шкоди в сумі 5000,00 грн, сул зазначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Позивач зазначив, що відповідач своїми діями завдав йому та його дружині моральних страждань.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому, необхідно виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи те, що позивачем жодним чином не доведено перенесення ним моральних страждань, а також виходячи із вимог розумності, справедливості і достатності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області по нерозгляду питання про призначення ОСОБА_1 субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, з урахуванням Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870;

3. Зобов`язати розглянути питання про призначення ОСОБА_1 субсидії з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, з урахуванням Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 22.12.2020 №870.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області судові витрати на суму 454,00 грн.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької РДА Чернівецької області (код ЄДРПОУ 4391615, вул. Головна, 245, м. Чернівці, Чернівецька область, 58029).

Суддя В.О. Григораш