Справа № 156/6/22
Суддя: Федечко М. О.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/6/22
Провадження № 2-а/156/6/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 березня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., вирішуючи питання про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі, перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської областіпро скасування постанови про адмінправопорушення та додатки до неї,

у х в а л и в :

10 січня 2022 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про скасування постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, в тому числі, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, документами понадними позивачем з метою усунення недоліків позовної заяви, суддя вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина перша, третя статті 122 КАС України).

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення серії № 41 винесена 08 листопада 2021 року. У даному випадку, у разі незгоди з рішенням посадової особи виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області позивач повинен був звернутися до суду з відповідним позовом протягом десяти днів з дня ухвалення відповідної постанови, тобто до 18.11.2021 року включно. Однак, позивач звернувся з позовом до суду лише 10.01.2022 року, а отже з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 10.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з метою сплати судового збору за подання відповідного позову, подання мотивованої заяви про поновлення пропущеного строку з наданням доказів поважності пропуску такого строку, всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску.

17 березня 2022 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду позивачем подано оригінал квитанції про сплату судового збору, два примірники нової редакції позовної заяви, в якій позивач просить поновити строк звернення до суду у зв`язку із отриманням копій акту перевірки № 43 від 02.11.2021 року, направлення від 29.10.2021 року, протоколу № 41 від 08.11.2021 року, направлення від 29.10.2021 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 02.11.2021 року та оскаржуваної постанови № 41 від 08.11.2021 року лише 21.12.2021 року. До адміністративного позову позивачем додано копію припису від 28.05.2021 року, копію направлення від 29.10.2021 року, копію акту № 43 від 02.11.2021 року, копію протоколу від 02.11.2021 року, копію постанови № 41 від 08.11.2021 року, копію договору оменди приміщення від 01.01.2021 року.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Виходячи із вимог статті 122 КАС України, початок перебігу строку звернення до суду, законодавець пов`язує не лише з фактом безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом. З урахуванням наведеного реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення Європейського суду з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Верховний Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, поданої позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 10.01.2022 року позивач просить поновити строк звернення до суду та скасувати постанову серії № 41 від 08.11.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. В описовій частині позовної заяви позивач стверджує, що акт перевірки № 43 від 02.11.2021 року, направлення від 29.10.2021 року, протокол № 41 від 08.11.2021 року, направлення від 29.10.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення від 02.11.2021 року, копію постанови № 41 від 08.11.2021 року він отримав лише 21.12.2021 року. Однак, отримання 21.12.2021 року позивачем копії оскаржуваної постанови не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. При цьому, згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11.11.2021 року у справі №260/611/21 у якій зазначив, що "...реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. При цьому, отримання позивачем листа відповідача від 10 грудня 2020 №1723/02-12 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку".

Разом з тим, з долученого позивачем до матеріалів справи акту № 43 від 02.11.2021 року встановлено, що копію такого позивачем отримано 02.11.2021 року, що підтверджено його підписом у відповідному акті.

З долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 02.11.2021 року видно, що позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год. 08 листопада 2021 року у приміщенні відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, проспект Дружби 27 каб. 405. Обізнаність позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стверджується його ж підписом у відповідному протоколі. Другий примірник такого позивач отримав 02.11.2021 року, що також стверджується підписом останнього у відповідному протоколі.

Прохаючи поновити строк звернення до адміністративного суду, позивач не спростував зафіксовані факти у поданих ним же копіях документів, а саме: підтвердження особистим підписом позивача факту його повідомлення про розгляд 08.11.2021 року справи про адміністративне правопорушення та отримання ним 02.11.2021 року другого примірника протоколу від 02.11.2021 року.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом 10 січня 2022 року, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на інші обставини, які перешкоджали йому звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого законодавством, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, зазначені у позовній заяві від 24.02.2022 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської областіпро скасування постанови про адмінправопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого законодавством, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Федечко