Справа № 380/4595/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/4595/21 пров. № А/857/22086/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Крутько О.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні у м. Львові о 14 год. 12 хв. 01 липня 2021 року, повне судове рішення складено 09 липня 2021 року, у справі №380/4595/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми С № 9 від 17.02.2021, яким застосовано штраф у розмірі 5100,00 грн.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону №265/95-ВР відповідальність настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Суд першої інстанції вказав, що зазначення позивачем коду УКТЗЕД « 2208 20 1_00», а не « 2208 20 12 00» жодним чином не вплинуло ні на відпуск алкогольних напоїв з заниженням мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, оскільки такі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30 жовтня 2008 р. № 957 визначаються за кодом « 2208 20», ні на визначення підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, оскільки позивачем вірно зазначено перші сім цифр « 2208 20 1», найменування, ціну та кількість товару, які повністю дають можливість ідентифікувати, що позивачем застосовано УКТ ЗЕД « 2208 20 12 00», а не « 2208 201_ 00». Суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства з питань застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є необґрунтованими, позивач проводив розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій із використанням режиму програмування підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування та ціни товару, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач акт перевірки відмовився підписувати, зауважень та заперечень не подавав. Скаржник вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з дотриманням вимог чинного податкового законодавства, вважає таке правомірним.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання скаржника та здійснено заміну Головного управління ДПС у Львівській області () на Головне управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 23.01.1998, основний вид економічної діяльності 82.99 - Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі наказу та направлень від 20.01.2021 № 326 та № 368 проведена фактична перевірка магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт 1350/13/50/1/05/РРО/ НОМЕР_1 від 26.01.2021, зареєстрований в органі ДПС 29.01.2021.

Відповідно до висновків вказаного акта перевірки, в ході перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 використання режиму попереднього програмування найменування товару із зазначенням товарної підкатегорії згідно коду УКТ ЗЕД, а саме зазначено, що 06.01.2021 о 15:22 згідно з фіскальним чеком №8137 реалізовано коньяк «Азнаурі» 4 роки 0,5 л без зазначення товарної підкатегорії згідно коду УКТ ЗЕД, що відповідає вищезазначеному товару, чим порушено пункт 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта перевірки №1350/13/05/РРО/ НОМЕР_1 від 29.01.2021 та відповідно до пунктів 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і пункту 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 17.02.2021 № 9, яким застосовано до ОСОБА_1 штрафні санкції в сумі 5100,00 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Не погоджуючись із вказаним податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_2 звернувся із цим позовом до суду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Фактичні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено статтею 80 ПК України відповідно до якої Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених пунктом 80.2 підстав.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, фактична перевірка позивача призначена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України - з підстав наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, тривалістю 10 діб. Перевірку проведено в присутності продавця.

Підстави та порядок проведення фактичної перевірки позивач не оскаржує.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактично визначає дві підстави для проведення перевірки: 1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства та 2) здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Аналогічна позиція, відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/14625/20, від 22 квітня 2021 року у справі № 805/3809/16-а.

29.01.2021 ГУ ДПС у Львівській області складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку №36/13-01-07-09 та акт відмови від підпису №37/13-01-07-09.

Проведеною перевіркою встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» згідно з яким суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Контролюючий орган зазначає, що фактичною перевіркою встановлено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням режиму програмування найменування товарів із зазначенням коду УКТЗЕД для підакцизних товарів (коньяк «Азнаурі» 4-роки 0,5 л., вартість 169 грн. згідно з фіскальним чеком № від 06.01.2021).

Статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №265/95-ВР) встановлено, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (пункт 7 частини 1 статті 17 Закону №265/95).

Згідно з положеннями Закону України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ Група 22 «Алкогольні і безалкогольні напої та оцет» алкогольні напої класифікуються в товарних позиціях 2203-2206 або в товарній позиції 2208. У товарній підкатегорії « 2208 20 12 00» «Спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об.%; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт, спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки виноградного вина або вижимки винограду, у посудинах місткістю 2 л або менше» включено «коньяк (Cognac)».

Інші товарні підкатегорії, які б включали УКТЗЕД « 2208 20 1» відсутні.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» згідно з якою мінімальна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту (у гривнях) визначена за кодом виробів згідно з УКТЗЕД « 2208 20», який включає опис товару: «Спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки виноградного вина або вичавок винограду: коньяк (бренді) три зірочки; коньяк (бренді) чотири зірочки; коньяк (бренді) п`ять зірочок; інші спиртові дистиляти та спиртні напої, в тому числі: бренді ординарні, горілки виноградні».

Відповідно до норм Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, назва товару (послуги) - слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу СГ.

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Серед обов`язкових реквізитів фіскального чеку вказано: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 9).

Як це вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки у фіскальну чеку № від 06.01.2021 вказано перші шість цифр « 2208 20», найменування, ціну та кількість товару, що відповідає обов`язковим реквізитам фіскального чеку та дозволяє ідентифікувати товар для визначення мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на такий відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку аргументам сторін, приходить до висновку, що зазначення позивачем коду УКТЗЕД « 2208 20 1_00», а не « 2208 20 12 00» жодним чином не вплинуло ні на відпуск алкогольних напоїв з заниженням мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, оскільки такі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30 жовтня 2008 р. № 957 визначаються за кодом « 2208 20», не вплинуло і на визначення підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, оскільки позивачем вірно зазначено перші сім цифр « 2208 20 1», найменування, ціну та кількість товару, які повністю дають можливість ідентифікувати, що позивачем застосовано УКТ ЗЕД « 2208 20 12 00», а не « 2208 201_ 00», а тому висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР є необґрунтованими, підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5100 грн. відсутні.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №380/4595/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник