Справа № 161/657/22
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/657/22
Провадження № 2-а/161/100/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі - Флішаровському Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 01.01.2022 року поліцейським патрульної поліції рядовим поліції Наумчуком Н.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5198312, у якій зазначено, що 01.01.2022 року у м. Луцьку по вул. Ковельській, 97, водій керував транспортним засобом з державним номерним знаком, який був стертий, що не дало змоги визначити символи номерного знаку. Даною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Однак, з даною постановою він категорично не погоджується та вважає її незаконною. Зазначає, що працівником патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення: жодних замірів відстані в 20 м не проводилось; свідки не залучались; висновок про неможливість визначитти символи номерного знаку ТЗ працівником патрульної поліції зроблений покладаючись виключно на власне суб`єктивне сприйняття; його пояснення та заперечення при розгляді справи були проігноровані. Вказує, що жодних умисних дій, які б могли призвести до затирання номерного знаку не вчиняв, а затерся номерний знак у процесі експлуатації автомобіля. При цьому, номерний знак затерся не на стільки, щоб його неможливо було ідентифікувати з відстані 20 метрів. Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову серії ЕАО № 5198312 від 01.01.2022 року.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від представника відповідача до початку судового розгляду також надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити без її участі, в задоволенні позову просить відмовити..

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.01.2022 року поліцейський 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області рядовий поліції Наумчук Н.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАО № 5198312 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 01.01.2022 року у м. Луцьку по вул. Ковельській, 97, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з державним номерним знаком, який був стертий, що не дало змоги визначити символи номерного знаку, чим порушив вимоги п. 2.9 «В» ПДР.

Пунктом 2.9 «в» ПДР України передбачено, що водію забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не визнає, а оскаржувану постанову вважає такою, що винесена із грубим порушенням вимог процесуального законодавства.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Зокрема, маючи достатньо часу для подання відзиву із доводами та запереченнями щодо позову, відповідач таким правом не скористався.

На переконання суду, зазначені вище обставини, в силу приписів ч. 4 ст. 159 КАС України, ймовірно можуть свідчити про визнання відповідачем заявлених позовних вимог та у всякому випадку жодних підстав відхилити доводи позивача, що викладені у його адміністративному позові, у суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, відзив чи будь-які заперечення проти позову на адресу суду не надходили, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то із УПП у Волинській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 496, 20 грн.

На підставі ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області рядового поліції Наумчука Назарія Вячеславовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАО № 5198312 від 01.01.2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 21.03.2022.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк