Справа № 460/249/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2022 року м. Рівне №460/249/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), про стягнення податкового боргу в сумі 44460грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34200грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10260грн. З цих підстав, позивач просив стягнути заборгованість із відповідача, яка останнім у визначений чинним законодавством добровільно не сплачена.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, однак подав заяву в якій просить долучити до матеріалів справи докази на підтвердження сплати податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34200грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10260грн.

04.01.2022 позовна заява надійшла до суду.

10.01.2022 судом здійснений запит до Управління ДМС у Рівненській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі стосовно відповідача.

12.01.2022 від Управління ДМС у Рівненській області надійшла відповідь на запит.

13.01.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З`ясувавши всі обставини справи, необхідні для вирішення даного спору, дослідивши подані докази, суд враховує наступне.

Як слідує із позовної заяви, станом на 15.12.2021 за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34200грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10260грн.

04.08.2021 позивачем винесено податкову вимогу форми «Ф» про сплату боргу № 0-1716 на суму 44460грн, яка надсилалась відповідачу на його адресу рекомендованим поштовим відправленням та отримана останнім 06.08.2021.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України, платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податку, якому вручено податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника, що виник після надіслання податкової вимоги. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Стаття 67 Конституції України встановлює обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 цієї статті ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Приписами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Наведеними положеннями норм права чітко встановлений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України, і контроль за дотриманням такого обов`язку платниками податків покладений на позивача.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 05.04.2021 відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік в якій останнім задекларовано до сплати податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34200грн та військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10260грн.

23.09.2020 року згідно квитанції № 0002325 ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 34200грн. Призначення платежу: 101:: 11010501 ; ПДФО (від продажу нерух. майна), що сплачується фіз. особ. ОСОБА_1 ОСОБА_1 .

23.09.2020 року згідно квитанції № 0002326 ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 10260грн. Призначення платежу: 101:, сплата ВІЙСЬК.ЗБОРУ; 1,5 % з дох. фіз. осіб від продажу нерух. майна ОСОБА_1 ОСОБА_1 .

В подальшому відповідачем з`ясувалося, що банком під час оплати платежів в квитанціях неправильно зазначений ІПН платника податків ОСОБА_1 , а саме: в квитанції № 0002325 від 23.09.2020 сума платежу 34200грн - Призначення платежу: 101:: 11010501; ПДФО (від продажу нерух. майна), що сплачується фіз. особ. ОСОБА_1 ОСОБА_1 ; в квитанції № 002326 від 23.09.2020 сума платежу 10260грн - Призначення платежу: 101:, сплата ВІЙСЬК.ЗБОРУ; 1,5 % з дох. фіз. осіб від продажу нерух. майна ОСОБА_1 ОСОБА_1 , в той час, як правильний ІПН ОСОБА_1 є НОМЕР_2 .

Вказане підтверджується довідкою банку АТКБ «Приватбанк» № 116 від 13.01.2022.

14.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДПС у Київській області із заявою з проханням вважати зазначені платежі як такі, що здійснені саме ОСОБА_1 . До вказаної заяви долучені копії квитанції, копію паспорту, копію про присвоєння ІПН, копію довідки нотаріуса, копію довідки банку, копію виписки з казначейства на суму 34200грн та 10260грн.

Станом на час розгляду даної справи в суді, відомості ГУ ДПС у Київській області щодо зарахування платежів за ОСОБА_1 відсутні.

Разом з тим, із долучених та наведених вище доказів вбачається, що відповідачем податкові зобов`язання, визначені податковою декларацією про майновий стан та доходи за 2020 рік, зокрема щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34200грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10260грн сплачені в повній мірі.

З огляду викладене вище, правові підстави для стягнення наведених податків і зборів у суду відсутні, оскільки таке стягнення призведе до повторної сплати відповідачем податкових зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не належать.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Рівненській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в загальній сумі 44460грн, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складений 21 березня 2022 року.

Суддя Т.О. Комшелюк