Справа № 380/2930/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2930/21 пров. № А/857/13499/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, прийняте суддею Брильовським Р.М. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (надалі відповідач), у яком упросить:

- визнати протиправними дії щодо виплати надбавки за кваліфікацію за період 2009 - 2016 в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати нарахувати та виплатити на його користь, з урахуванням виплачених сум надбавку за кваліфікацію з вересня 2009 по березень 2016 у розмірі, визначеному у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправними дії щодо виплати надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період 2009 - 2018 в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати нарахувати та виплатити на його користь, з урахуванням виплачених сум надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі з вересня 2009 по березень 2018 у розмірі, визначеному у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» за понад 5 років безперервного стажу на шифрувальній роботі в розмірі 20% посадового окладу;

- визнати протиправними дії щодо виплати із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати нарахувати та виплатити на його користь винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 16.03.2010, у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням виплачених сум та винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із грошового забезпечення станом на 16.03.2015, у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії щодо виплати допомоги на оздоровлення, у липні 2016 та червні 2017 у розмірі 5318,66 грн. та 5354,75 грн. відповідно, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889;

- зобов`язати нарахувати та виплатити на його користь недоплачену допомогу на оздоровлення у липні 2016 та у червні 2017, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 задоволено позов.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і надбавка за кваліфікацію.

За таких обставин, дії Західного регіонального управління стосовно виплати позивачу додаткового грошового забезпечення за класну кваліфікацію у період 2009 - 2016 років у розмірі 50 % від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, тобто за 1-й клас -4 відсотків посадового окладу; суперечить нормам законодавства, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2018 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення, а отже такі мали виплачуватися у розмірі, визначеному Урядом у постанові №1294, зокрема в таких розмірах: І-й клас - 8 відсотків посадового окладу.

Аналогічно до надбавки за кваліфікацію, виходячи із карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2009 2018, останньому виплачено в меншому ніж належало розмірі надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Суд зазначив, що за безперервний стаж на шифрувальній роботі виплачується щомісячна надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі в таких розмірах: від 1 до 3 років - 10 відсотків посадового окладу; від 3 до 5 років - 15 відсотків посадового окладу; понад 5 років - 20 відсотків посадового окладу.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

За таких обставин, дії відповідача стосовно виплати позивачу додаткового грошового забезпечення за безперервний стаж на шифрувальній робочі у період 2009 - 2018 у розмірі 50% від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, тобто за понад 5 років - 10 відсотків посадового окладу, суперечить нормам законодавства.

Щодо позовних вимог позивача про невиплату позивачу грошової винагороди за безперервну службу у неналежному розмір, суд звернув увагу на те, що додатком 25 до Постанови №1294 для військовослужбовців встановлено одноразовий додатковий вид грошового забезпечення винагороду за тривалість безперервної військової служби (посадовий оклад і оклад за військовим званням) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: 1 за 15 років; 1,5 за 20 років; 2 за 25 років; 2,5 за 30 років: 3 за 35 і кожні наступні п`ять років.

Таким чином, суд визнав протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу із часу набуття права на виплату винагороди 16.03.2010 та 16.03.2015 та за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати допомоги на оздоровлення, у липні 2016 та червні 2017 у розмірі 5318,66 грн. та 5354,75 грн. відповідно, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, суд звернув увагу на те, що частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт звертає увагу на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою №889, не входить до структури і складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується допомога на оздоровлення, передбачена п.1 ст.10 1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, в межах спірних правовідносин, позивач не оскаржив накази, на підставі яких йому виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення під час її отримання у 2016 та 2017 роках.

Щодо надбавки за кваліфікацію, винагороди за безперервну календарну військову службу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, апелянт зазначає, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, не мало правових підстав для виплати ОСОБА_1 надбавки за класну кваліфікацію, винагороди за безперервну календарну військову службу за безперервний стаж на шифрувальній роботі без застосування обмежень, встановлених Адміністрацією Державної прикордонної служби України, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства внутрішніх справ.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Наказом начальника 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.10.2019 № 271-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас (на підставі п.п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 15.11.2019 № 310-ос виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.11.2019.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 20.05.2015 ОСОБА_1 набув статусу учасника бойових дій з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Із наданих на адвокатські запити документів з питань грошового забезпечення ОСОБА_1 вбачається, що позивачу під час проходження військової служби в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби, у меншому ніж законодавчо визначеному розмірі виплачена матеріальна допомога на оздоровлення та у 2015-2017, винагорода за безперервну службу у 2010-2015 та інші додаткові види грошового забезпечення, у зв`язку із чим останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Щодо позовних вимог позивача про виплату надбавки за кваліфікацію за період 2009 - 2016 в розмірі 50 % від законодавчо встановленого розміру.

Як встановлено судом та вбачається із особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 з вересня 2009 по березень 2016 надбавка за класність виплачувалася в розмірі 27,4 гривень, що становить 50% від законодавчо встановленого poзмipy за класну кваліфікацію.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Так, 20.05.2008 на виконання п. 2 вказаної Постанови, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, підпунктом 3.13.1 якої встановлено, що особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачуються надбавка в таких розмірах: 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу, класна кваліфікація Майстер - 11 відсотків посадового окладу.

В силу частини другої статті 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї Постанови.

Слід зазначити, що п.2 Постанови №1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони. Службою зовнішньої розвідки. Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи), а п. 11 зазначеної постанови надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам (до яких віднесена й Державна, прикордонна служба України) упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував, зокрема Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Одночасно, в п. 7 Постанови №1294 Кабінет Міністрів України вказав, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затверджено фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

На виконання п. 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до якої визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (до складу якого входять й додаткові види грошового забезпечення), а також самі додаткові види грошового забезпечення, серед яких й надбавка за кваліфікацію (пункт 3.13), яка виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби України вищевказаною Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і надбавка за кваліфікацію.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що дії Західного регіонального управління стосовно виплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення за класну кваліфікацію у період 2009 - 2016 у розмірі 50 % від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, тобто за 1-й клас -4 відсотків посадового окладу; суперечить нормам законодавства, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2018 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення, а отже такі мали виплачуватися у розмірі, визначеному Урядом у Постанові №1294, зокрема в таких розмірах: І-й клас - 8 відсотків посадового окладу.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 31.01.2018 у справі №808/8403/13-а.

Аналогічно до надбавки за кваліфікацію, виходячи із карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2009 2018, останньому виплачено в меншому ніж належало розмірі надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Відповідно до інформації зазначеної в особистих картках грошового забезпечення позивача, з вересня 2009 по березень 2018 надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі виплачувалася в розмірі 68,5 гривень, що становить 50% від законодавчо встановленого розміру за понад 5 років безперервного стажу на шифрувальній роботі.

Одночасно, в п. 7 Постанови №1294 Кабінет Міністрів України вказав, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям; особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціальною призначення та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

На виконання п. 2 Постанови № 1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до якої визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (до складу якою входять й додаткові види грошового забезпечення), а також самі додаткові види грошового забезпечення, серед яких й надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 3.23), яка виплачується військовослужбовцям, безпосередньо зайнятим на шифрувальній роботі на штатних посадах у шифрувальних органах, згідно із затвердженим Адміністрацією Державної прикордонної служби України переліком посад військовослужбовців та працівників, безпосередньо зайнятих на шифрувальній роботі в Державній прикордонній службі України.

За безперервний стаж на шифрувальній роботі виплачується щомісячна надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі в таких розмірах:

від 1 до 3 років - 10 відсотків посадового окладу;

від 3 до 5 років - 15 відсотків посадового окладу;

понад 5 років - 20 відсотків посадового окладу.

Отже, Адміністрацією Державної прикордонної служби України вищевказаною Інструкцією № 425 було упорядковано перелік, розмір та порядок виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, до складу яких входить і надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що, дії Західного регіонального управління стосовно виплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення за безперервний стаж на шифрувальній робочі у період 2009 - 2018 у розмірі 50% від розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, тобто за понад 5 років - 10 відсотків посадового окладу, суперечить нормам законодавства, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 від 20.05.2018 упорядковано виплати додаткових видів грошовою забезпечення, а отже такі мали виплачуватися у розмірі, визначеному Урядом у Постанові № 1294, зокрема в таких розмірах за понад 5 років - 20 відсотків посадового окладу.

Щодо позовних вимог позивача про невиплату позивачу грошової винагороди за безперервну службу у неналежному розмірі, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу із послужного списку ОСОБА_1 останній призваний на військову службу із 29.06.1993, в подальшому після строкової служби розпочав проходження військової служби з 16.03.1995 та таку проходив безперервно до дати виключення із списків особового складу згідно наказу Львівського прикордонного загону від 15.11.2019 № 310-ос. Станом на 16.03.2010 безперервна календарна вислуга років військової служби позивача становила 15 років, станом на 16.03.2015 безперервна календарна вислуга років військової служби становила 20 років.

Додатком 25 до Постанови №1294 для військовослужбовців встановлено одноразовий додатковий вид грошового забезпечення винагороду за тривалість безперервної військової служби (посадовий оклад і оклад за військовим званням) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: 1 за 15 років; 1,5 за 20 років; 2 за 25 років; 2,5 за 30 років: 3 за 35 і кожні наступні п`ять років.

Аналогічно до надбавки за кваліфікацію, виплата винагороди за тривалість безперервної військової служби була упорядкована Інструкцією № 425, згідно підпункту 3.25.1. пункту 3.25 розділу III якої, винагорода виплачується за місцем штатної служби за наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби за 15 річний строк безперервної календарної вислуги військової служби у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням, за 20 річний строк безперервної календарної вислуги військової служби у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням.

Із огляду на архівні відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2010, 2015 роки у березні 2010, 2015 років розмір його посадового складу становив 685 грн. та розмір окладу за військовим званням 60 грн.

Архівна відомість особистих карток грошового забезпечення позивача за 2010 містить інформацію про виплату останньому одноразового додаткового виду грошового забезпечення винагороду за тривалість 15 річної безперервної військової служби у розмірі 50% посадового окладу і окладу за військовим званням 372,5 грн., що становить недоплату 372,5 грв, (680 гри. + 60 грн. = 745 грн.).

Судом першої інстанції вірно зазначено про те, що ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби (16.03.2010) та на час виключення із списків особового складу Західного регіонального управління протиправно не виплачено вказану винагороду у сумі 372,5 грн.

Окрім того у 2015 за 20 річний строк безперервної календарної вислуги військової служби, позивачу виплата проведена в розмірі одного посадового окладу та окладу за військовим званням, замість визначених законодавством 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням.

Зважаючи на відомості зазначені в архівній відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 у березні розмір його посадового окладу становив 685 грн., та розмір окладу за військовим званням 60 грн. (виплачено 558,75 грн.), відповідно не доплачено 558,75 грн ((680 грн. + 60 грн.) *1,5 =1117,50 грн.

Таким чином, недоплата винагороди за тривалість безперервної календарної вислуги військової служби за 15 та 20 років складає 931,25 грн. (558,75-372,5).

Відтак, протиправними є дії відповідача щодо виплати позивачу із часу набуття права на виплату винагороди 16.03.2010 та 16.03.2015 та за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, у липні 2016 та червні 2017 у розмірі 5318,66 грн. та 5354,75 грн. відповідно, без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова № 889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи від 02.02.2016 № 73, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 217/28347 (надалі Інструкція № 73) визначено порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці) та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі -винагорода).

Відповідно до п.2 Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям:

1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення:

військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах;

військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби;

2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №73 від 02.02.2016 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 09.11.2018), затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, (далі - Інструкція №73) відповідно до пункту 2 якої виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 Інструкції №73, винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Разом з тим, застосовуючи вищенаведену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону.

Вказане питання щодо складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 у вищезазначеній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: «Згідно з ч.2 та ч.3 ст.9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення».

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», з наступними змінами та доповненнями, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2262-XII), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Ураховуючи наведене, щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №320/7310/16-а від 06.03.2019, № 560/589/17 від 12.06.2019, №569/8920/16-а від 27.11.2019, № 295/11615/17 від 30.09.2020, №620/3346/19 від 26.02.2021, №240/1095/20 від 29.12.2020.

Верховний Суд в ухвалі від 27.04.2020 №1.380.2019.003718 зазначив наступне: питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 6 лютого 2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Виходячи з процесуальних механізмів забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду, за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками колегії суддів касаційних судів у складі Верховного Суду. Відтак, правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 № 522/2738/17 у даному випадку є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 березня 2018 у справі №761/17387/17, від 29 серпня 2019 у справі №820/375/18, від 21 листопада 2019 у справі №815/5547/17 та від 09 січня 2020 у справі №809/1489/16.

Враховуючи позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 №522/2738/17, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Із матеріалів справи вбачається, що додаткова грошова винагорода нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, а тому, зазначене свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.10.2020 по справі №826/2205/17.

Відтак, оскільки Західним регіональним управлінням у липні 2016 та червні 2017 позивачу не була виплачена допомога на оздоровлення в повному обсязі, то дії відповідача є протиправними.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі № 380/2930/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник