Справа № 936/234/22
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 936/234/22

17.03.2022 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., за участю секретаря судового засідання Балецького С.М., представника позивача Повідайчика О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Повідайчика Олега Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2022 серії ЕАО №5283713,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2022 р. адвокат Повідайчик О.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5283713, яка складена поліцейським ВП № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Фітас В.І., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, за те, що він 03.02.2022 року о 15 год.41 хв. керуючи автомобілем марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 в смт. Воловець, по вул. Карпатська, 50, здійснив зупинку ближче 10м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР. Посилається на те, що позивач ОСОБА_1 03.02.2022 року не порушував правил дорожнього руху, оскільки, того дня він взагалі не керував зазначеним транспортним засобом. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки що діях останнього відсутні подія та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та відсутні будь-які докази щодо вини позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення. На підставі наведеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5283713 від 03.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та вирішити питання розподілу судових витрат, понесених позивачем, які складаються із судового збору та витрат за надання правової допомоги.

22.02.2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження із (повідомленням) викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

У судовому засіданні представник позивача Повідайчик О.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що позивач дійсно 03.02.2022 року о 15 год. 41 хв., керуючи автомобілем в смт. Воловець, по вул. Карпатська, 50, здійснив зупинку біля пішохідного переходу, однак на відстані більшій, ніж 10 метрів від такого.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив, у якому посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що під час несення служби поліцейським ВП № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Фітас В.І., було виявлено порушення п. 15.9.г. Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст. 283 та п. 1 ч.1 ст. 284 КУпАП, капітаном поліції Фітас В.І., встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було винесено постанову щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 340 гривень. На підставі наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 03.02.2022 року поліцейським ВП № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Фітас В.І. винесена постанова серії ЕАО № 5283713 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за 1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 03.02.2022 року о 15 год.41 хв. керуючи автомобілем марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 в смт. Воловець, по вул. Карпатська, 50, здійснив зупинку ближче 10м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП).

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).

Згідно п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У відповідності з ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Судом установлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 03.02.2022 року о 15 год.41 хв. керуючи автомобілем марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 в смт. Воловець, по вул. Карпатська, 50, здійснив зупинку ближче 10м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із пояснень представника позивача вбачається, що сторона позивача, оспорюючи факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення посилається на те, що ОСОБА_1 не вчиняв порушень правил дорожнього руху, оскільки того дня (03.02.2022 р.) він, керуючи транспортним засобом в смт. Воловець, по вул. Карпатська, 50, здійснив зупинку біля пішохідного переходу, однак на відстані більшій, ніж 10 метрів від такого, а також на те, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, яка передбачає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Однак, суд вважає, що дане твердження не заслуговує на увагу та розцінюється як спосіб ухилення від відповідальності, оскільки стороною позивача не представлено суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, які б заперечували правомірність винесеної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5283713 від 03.02.2022 року .

За ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу .

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Положеннями п.5 ч.5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції стороною позивача не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наведені доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 03.02.2022 року серія ЕАО № 5283713, складеної відносно ОСОБА_1 та доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, не підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову адвоката Повідайчика Олега Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2022 серії ЕАО №5283713 -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення буде складено 22.03.2022 року.

Суддя: Софілканич О.А.