Справа № 380/18184/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року

справа №380/18184/21
провадження № П/380/18393/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Моляща Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (79005, м. Львів, вул. Архипенка, 1, ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо відмови в поданні заяви та інших документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років до уповноваженого органу, що призначає пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати заяву та інші документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до уповноваженого органу, що призначає пенсію з урахуванням вислуги у пільговому обчисленні, зокрема з урахуванням включення до вислуги років періодів:

- з 4 серпня 2001 року по 1 серпня 2002 року та з 07 серпня 2003 року по 02 серпня 2004 року служби у військовій частині НОМЕР_2 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Косово, служби у військовій частині НОМЕР_2 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Косово на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця,

- з 16 квітня 2005 року по 25 грудня 2005 року служби у військовій частині НОМЕР_3 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Іраку на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця,

- з 01 січня по 31 грудня 2006 року, з 01 січня по 31 грудня 2007 року та з 01 січня по 31 грудня 2008 року військової служби на посаді, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.04.2021 звернувся до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції із заявою в якій просив здійснити розрахунок його вислуги для призначення пенсії з урахуванням пільгових періодів служби у збройних силах відповідно до долучених до заяви копій документів та одночасно подав відповідачу заяву про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992р. №2262-XII (далі-Закон 2262-XII) для її подання до органу пенсійного забезпечення для прийняття рішення про призначення пенсії. Проте, Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, листом від 31.05.2021р. відмовило позивачу у поданні документів для призначення пенсії за вислугою років до уповноваженого органу пенсійного забезпечення, з тих підстав, що на день звільнення зі служби, позивач не мав календарної вислуги в 22 календарних роки та 6 місяців, що є необхідною умовою для призначення зазначеного виду пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону №2262-XII. Також відповідач не провів розрахунку вислуги років для призначення пенсії з урахуванням поданих позивачем документів.

Ухвалою суду від 26.10.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач подав відзив на позовну заяву вх. від 30.11.2021 за вх. №88951, у якому зазначає, що календарна вислуга років позивача на день звільнення становить - 15 років 06 місяців 11 днів, зазначає, що в Законі України № 2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах, а отже відсутні законні підстави для призначення пенсії відповідно до ст. 12 Закону України № 2262-XII. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача вх. від 30.11.2021 за вх. №89147, в якій зазначив, що правова аргументація відповідача не відповідає правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021р. у справі №805/3923/18-а.

Ухвалою суду від 21.12.2021 витребувано докази у сторін.

Ухвалою суду від 28.12.2021 строк розгляду справи продовжено на тридцять днів з метою подання відповідачем витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 28.01.2022 витребувано додаткові докази у справі.

Ухвалою суду від 28.01.2022 суд перейшов із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На виконання вимог викладених в ухвалі суду від 28.01.2022 відповідач супровідним листом вх. №16851 від 23.02.2022р. надав суду копію особової справи позивача.

01.03.2022 за вх. №18223 Самбірський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Самбірським РТКЦ та СП) надав суду копію Особової справи позивача.

Сторони явки уповноважених представників сторін в засідання не забезпечили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін та неповідомлення про причинити такої неявки, суд ухвалив розгляд справи здійснювати без участі сторін та на підставі зібраних доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до витягу із наказу Державної Пенітенціарної Служби України №238/ОС-16 від 29.09.2016 ОСОБА_1 старшого лейтенанта внутрішньої служби, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Львівського територіального відділення внутрішньої безпеки та виявлення корупції ДПтС України звільнено зі служби з 30.09.2016р у зв`язку зі скороченням штатів відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вислуга років на день звільнення з кримінально-виконавчої служби становить в календарному обчисленні 15 років 06 місяців 11 днів та у пільговому обчисленні 17 років 02 місяці 17 днів.

Позивач вважав, що для цілей призначення пенсії за вислугою років його пільгова вислуга підлягає збільшенню за рахунок періоду служби в миротворчих контингентах та служби пов`язаної з виконанням нормативів зі стрибками з парашутом.

У зв`язку з цим, позивач звернувся 23.04.2021 до відповідача із заявою в якій просив здійснити розрахунок його вислуги для призначення пенсії з урахуванням пільгових періодів служби у Збройних силах відповідно до долучених до заяви копій документів.

Одночасно, вважаючи, що період служби у пільговому обчисленні є таким, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 12 Закону №2262-XII, позивач подав відповідачу заяву про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до зазначеного Закону.

Листом від 31.05.2021 відповідач відмовив позивачу у поданні документів для призначення пенсії за вислугою років до уповноваженого органу пенсійного забезпечення, з тих підстав, що на день звільнення зі служби, на його думку позивач не мав календарної вислуги в 22 календарних роки та 6 місяців, що є необхідною умовою для призначення зазначеного виду пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ. За змістом відповіді, для призначення пенсії має враховуватись лише наявна у позивача календарна вислуга (15 років 06 місяців 11 днів) якої недостатньо для призначення пенсії. Щодо розрахунку пільгової вислуги років відповідач такого розрахунку не провів, не зазначивши мотивів таких дій.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керується таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до пункту "ї" частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ, час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи персоналу відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України зараховується на пільгових умовах.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова №393) встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Відповідно до підпункту «г» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Суд дійшов висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

У свою чергу, положеннями статей 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпунктів «а», «в» та «г» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

В постанові від 03 березня 2021 року у справі N 805/3923/18-а винесеній у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, адміністративне провадження № К/9901/134/19 (п.9.13-9.17) сформульовані наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови №393». Відповідно до зазначеної постанови суд вирішив, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Суд погодився з правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а та не вбачав підстав для відступу від нього в цій справі щодо можливості пільгового врахування стажу для призначення пенсії відповідно до Постанови КМУ №393. Водночас Суд з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважав за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі N 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі N 295/6301/17 підтримавши правовий висновок Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а щодо застосування статей 12, 17, Закону № 2262-XII, згідно якого наголошено на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу із наказу Державної Пенітенціарної Служби України №238/ОС-16 від 29.09.2016 позивача звільнено зі служби з 30.09.2016р. у зв`язку зі скороченням штатів відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно вказаного наказу, вислуга років на день звільнення становить в календарному обчисленні 15 років 06 місяців 11 днів та у пільговому обчисленні - 17 років 02 місяці 17 днів.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393.

Документи Особової справи позивача, що надані суду Самбірським РТКЦ та СП та документи, долучені позивачем до позовної заяви свідчать, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні становить понад 22 календарні роки та 6 місяців та є достатньою для призначення пенсії за вислугою років. Матеріалами справи підтверджується, що розрахована відповідачем вислуга позивача у пільговому обчисленні в розмірі 17 років 02 місяці 17 днів не включає пільгову вислугу набуту позивачем під час служби в Збройних силах України.

А саме, судом встановлено, що з урахуванням періодів служби в національному контингенті та періодів пов`язаних з виконанням позивачем нормативів зі стрибками з парашутом, пільгова вислуга позивача для призначення пенсії становить понад 22 календарних роки та 6 місяців та є достатньою для призначення пенсії за вислугою років на підставі ст. 12 Закону №2262.

Вказане підтверджується наступним.

Послужний список №Д-008935 засвідчує, що позивач проходив службу в Збройних силах України в період з 05.05.2000 по 28.05.2010 та в кримінально-виконавчій системі з 13.09.2011 по 30.09.2016 На дату звільнення зі служби в кримінально виконавчій системі (29.09.2016) календарна вислуга позивача становила 15 років 06 місяців 11 днів.

Відповідно до Особової справи позивача, наданої Самбірським РТКЦ та СП позивач проходив службу в Збройних силах України в період з 05.05.2000 по 28.05.2010, в тому числі:

- з 04 серпня 2001 року по 01 серпня 2002 року та з 07 серпня 2003 року по 02 серпня 2004 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Косово. Вказані періоди служби підтверджується наявними в Особовій справі витягами з наказів командира: в/ч НОМЕР_2 від 04.08.2001 №130; від 01.08.2002 №94; від 07.08.2003 №143, довідками в/ч А3977 від 02.08.2004 №485 та від 05.08.2004 №188.

- з 16 квітня 2005 року по 25 грудня 2005 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Іраку. Вказані періоди служби підтверджуються документами з Особової справи позивача витягами з наказів командира: в/ч НОМЕР_4 від 17.12.2005 №258; в/ч НОМЕР_5 від 17.12.2005 №310; в/ ч А1674 від 11.04.2005 №2 та від 20.04.2005 №11; витягом з протоколу №9 від 05.09.2005 в/ч НОМЕР_3 ; довідкою в/ч НОМЕР_3 від 20.12.2005 №365.

Також періоди служби в національному контингентів підтверджуються долученими до позовної заяви довідкою в/ч НОМЕР_2 від 01.08.2001 №234 та витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_6 від 25.12.2005 №342, оригінали яких оглянуто судом.

Відповідно до ст. 17 Закону 2262 та статті 8 Закону України від 23.04.1999р. №613-14 «Про участь України у міжнародних миротворчих операціях», зазначені періоди служби у військових частинах НОМЕР_2 та НОМЕР_3 підлягають зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця.

Також, згідно «Листа обліку виконання офіцером (військовослужбовцем за контрактом) стрибків з парашутом», засвідченого підписом та печаткою ВЧ НОМЕР_5 , що є в Особовій справі позивача, в періоди з 01 січня по 31 грудня 2006 року, з 01 січня по 31 грудня 2007 року та з 01 січня по 31 грудня 2008 року, перебуваючи на службі на посаді, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, позивач виконав річні норми стрибків з парашутом, що визначались Міністерством оборони України.

Відповідно до підпункту в) пункту 3 Постанова №393 пільгова вислуга за 2006-2008 зараховується з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Таким чином, для призначення пенсії, пільгова вислуга позивача за період служби в національному контингенті (2 роки 08 місяців періоди з 04.08.2001 по 01.08.2002; з 07.08.2003 по 02.08.2004; з 16.04.2005 по 25.12.2005) зараховується на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця, а служба позивача тривалістю 3 роки (період 2006-2008 років) пов`язана з виконанням позивачем нормативів зі стрибками з парашутом зараховується в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Наведене свідчить, що зазначена відповідачем в Послужному списку та в наказі від 29.09.2016 пільгова вислуга позивача в розмірі 17 років 02 місяці 17 днів, не включає у пільговому обчисленні зазначених періодів служби позивача у Збройних силах України. При зарахуванні наведених вище періодів у пільговому обчисленні до вислуги років, пільгова вислуга позивача становитиме понад 22 календарні роки та 6 місяців, що надає йому право на призначення пенсії за вислугою років на підставі ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена статтею 8 Закону України від 23.04.1999 №613-14 «Про участь України у міжнародних миротворчих операціях» та Постановою № 393, суд приходить до висновку, що позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку для призначення пенсії.

Позивач на дату звільнення 29.09.2016 мав вислугу в календарному обчисленні 15 років 06 місяців 11 днів, а у пільговому обчисленні понад 22 роки та 6 місяців.

Тобто, відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача станом на час звільнення необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. "а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ та безпідставно відмовив позивачу у поданні документів до органу пенсійного забезпечення для призначення позивачу пенсії за вислугою років.

Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Згідно з п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак, відповідач є уповноваженим органом який оформлює документи для призначення пенсії. Положення Закону України №2262-ХІІ та Порядку № 3-1 не наділяють відповідача повноваженням відмовляти в оформленні документів для призначення пенсії та відмовляти у зверненні з поданням про призначення пенсії до органу пенсійного забезпечення, а також не встановлюють підстав для таких відмов.

Вимоги позивача здійснити розрахунок його вислуги для призначення пенсії з урахуванням пільгових періодів служби у збройних силах, що наведені у заяві до відповідача про призначення пенсії та подати до уповноважених органів, що призначають пенсії необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років у відповідності до Закону №2262-ХІІ є підставними та неправомірно відхилені відповідачем.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (79005, м. Львів, вул. Архипенка, 1, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо відмови в поданні заяви та інших документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років до уповноваженого органу, що призначає пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати заяву та інші документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до уповноваженого органу, що призначає пенсію з урахуванням вислуги у пільговому обчисленні, зокрема з урахуванням включення до вислуги років періодів:

- з 04 серпня 2001 року по 01 серпня 2002 року та з 07 серпня 2003 року по 02 серпня 2004 року служби у військовій частині НОМЕР_2 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Косово, на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця;

- з 16 квітня 2005 року по 25 грудня 2005 року служби у військовій частині НОМЕР_3 (національний контингент) в міжнародній миротворчій операції в Іраку на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця;

- з 01 січня по 31 грудня 2006 року, з 01 січня по 31 грудня 2007 року та з 01 січня по 31 грудня 2008 року військової служби в Збройних Силах України на посаді, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.03.2022.

Суддя Сподарик Н.І.