Справа № 580/11303/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року справа № 580/11303/21
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність житлової комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота щодо не повідомлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання;

- зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота повідомити ОСОБА_1 та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що звільнений в запас Збройних Сил України 13 серпня 2019 року з посади заступника начальника польового центру забезпечення освітнього процесу за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з вислугою 24 роки 00 місяці 25 днів.

У відповідності до витягу з протоколу засідання житлової комісії ГЦ ДПСУ №6 від 30.09.2021 позивач зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, датою перебування на такому обліку - 28.07.2000, складом сім`ї п`ять осіб.

На звернення позивача у формі заяви від 04.10.2021 № К-90 про згоду позивача та згоду сім`ї на отримання грошової компенсації за належне житло, житлова комісія ГЦ ДПСУ 28.10.2021 прийняла рішення відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії ГЦ ДПСУ №7 від 28.10.2021, що полягає у відмові виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Позивач вважає безпідставним посилання відповідача, що внаслідок звільнення позивач втратив право на отримання компенсації за належне для отримання жиле приміщення, оскільки військовослужбовці, які звільнені з військової служби, мають рівні права нарівні з військовослужбовцями, які перебувають на службі.

Позивач вважає, що також повинен бути обов`язково повідомлений офіційно житловою комісією Головного центру ДПСУ про настання права у поточному році на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір, однак відповідач відповідних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Відповідачем подано відзив на позов в якому останній позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення набувають лише військовослужбовці звільнені за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі.

Відповідач стверджує, що в жовтні 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання згоди на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, в період коли кошти на грошову компенсацію до відповідача не надходили, рішення про формування списків осіб, які мають право на таку компенсацію не приймалося, мова про виплату компенсацію не йшлася, тому позивачу надано відповідь, що його звернення є передчасним, і як наслідок відмовлено в його зверненні.

На час звернення позивача, Законом України № 1357-ІХ від 30 березня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» (далі - Закон 1357-IX) внесено зміни в пункт 9 ст. 12 Закону України 2011-XII та викладено її в новій редакції, який передбачає право на отримання компенсації при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо військовослужбовці на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років.

Відповідач вважає, що закон зворотної дії не має, тому під дію вказаної норми підпадають військовослужбовці, які звільняються і мають вислугу 20 років, але тільки ті, які звільняються після внесених змін в пункт 9 статті 12 Закону 2011-XII.

Відповідач просив звернути увагу, що позивач звільнений з військової служби за контрактом у запас. На день звільнення позивачу не виповнилось 60 років, тому відсутні підстави вважати позивача звільненим у відставку.

На думку відповідача, повноваження щодо письмового інформування військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір покладається на відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити таке інформування позивача - відсутні.

Наведене на думку відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

У запереченні на відповідь відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що наказом начальника головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота №359-ос від 13.08.2019 ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України 13 серпня 2019 року з посади заступника начальника польового центру забезпечення освітнього процесу за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно відомостей, які містяться у витязі з протоколу засідання житлової комісії головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота №6 від 30.09.2021 ОСОБА_1 зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, датою перебування на такому обліку - 28.07.2000, складом сім`ї п`ять осіб.

Як вбачається з витягу зі списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку, Головного центру Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1 ) станом на 01.12.2021 підтверджується, що позивач перебуває у ньому за №47, зарахований на квартирний облік 27.07.2000 - першочергово.

04.10.2021 позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій ставив вимоги розглянути його згоду на отримання грошової компенсації за належне його сім`ї для отримання жиле приміщення, а також письмово проінформувати позивача та членів його сім`ї про право на отримання компенсації та її орієнтовний розмір.

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота №7 від 28.10.2021, позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

Серед підстав відмови вказано, що заява ОСОБА_1 від 04 жовтня 2021 року є передчасною, так як, кошти на грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення до Головного центру підготовки особового складу не надходили, відсутні відомості про інформування житловою комісією Головного центру підготовки особового складу заявника про настання його черги.

Крім того, зазначено, що в переліку осіб, що мають право на грошову компенсацію відповідно до Порядку відсутня така категорія осіб, як звільнені з військової служби за сімейними обставинами, тому підполковник запасу ОСОБА_1 не має права на отримання грошової компенсації відповідно до Поряду визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2015 №728.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не повідомлення позивача та членів його сім`ї про настання їх черги на отримання жилого приміщення, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п.12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Отже, розглянувши звернення особи, подане відповідно до п.11 Порядку №728, щодо надання компенсації, саме житлова комісія може прийняти два альтернативні види рішення надати її або відмовити.

Згідно з п.6 Порядку №728 підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Докази наявності вказаних обставин суду не надані та в спірному рішенні такі підстави не зазначені. Позивач на час виникнення спірних правовідносин перебуває у квартирному обліку 16.11.1998 та перебуває в списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в загальному порядку, під №22 та з 02.04.2015 зарахований на квартирний облік і перебуває у списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в першочерговому порядку під номером 13.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, в редакції, чинній на дату зарахування позивача на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов (30.09.2021) (далі Закон №2011-XII), передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В силу положень ч. 9 ст. 12 Закону №2011-XII, в редакції, чинній на дату зарахування позивача на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов (30.09.2021) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
З наведених законодавчих приписів слідує висновок, що особи, які на дату звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років залишаються на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Згідно відомостей, які містяться у витязі з наказу начальника головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота №359-ос від 13.08.2019 на дату виключення зі списків особового складу 15.08.2019 вислуга років позивача становить 24 повних роки.

Отже, на дату зарахування позивача 30.09.2021 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, останній мав необхідну вислугу років, яка дає право на отримання житлового приміщення або компенсацію його вартості.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача, що до спірних правовідносин слід застосовувати норму Закону №2011-XII, в редакції, чинній на дату звільнення позивача, оскільки останній включений безпосередньо відповідачем до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зі сплином більше ніж двох років з дати звільнення.

Тобто, станом на 30.09.2021 відповідач не заперечував наявність права позивача на отримання житлового приміщення або компенсації його вартості.

Щодо твердження відповідача, що право на отримання житлового приміщення або компенсації його вартості поширюється виключно на діючих військовослужбовців, суд зазначає, що норма ч. 9 ст. 12 Закону №2011-XII передбачає право військовослужбовців звільнених у запас залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач на рівні з іншими військовослужбовцями має право на одержання житла з державного житлового фонду або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.

Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Порядок №728) установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Згідно з п. 2 дія цього Порядку №728 поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Пунктом 3 Порядку №728 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з п. 5 Порядку №728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Відповідно до п. 10 Порядку №728 житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Згідно з п. 11 Порядку №728 для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи:

рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування);

копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

копія свідоцтва про шлюб (за наявності);

копія свідоцтва про народження дитини (за наявності);

копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно;

дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за №1020/32472 (далі - Інструкція №380).

Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п. 4 Інструкції №380 військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Розділом VIII Інструкції №380 визначено, що порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

Відповідно до положень розділу VIII Інструкції №380 військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення (далі - грошова компенсація).

Визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728.

На підставі аналізу кількісного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України, ГКЕУ за пропозиціями КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів під час планування видатків на наступний бюджетний період визначає щорічну потребу в коштах для виплати грошової компенсації.

Протягом I кварталу після затвердження кошторису Міноборони ГКЕУ готує проект розподілу видатків між військовими частинами, військовими комісаріатами та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, який подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Після затвердження розподілу видатків ГКЕУ доводить обсяги виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів для організації відповідної роботи щодо виплати грошової компенсації.

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.

Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.

Аналогічні за змістом положення щодо надання грошової компенсації військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, звільненим в запас містяться в Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 за №26 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року за №344/35966 (далі Інструкція №26).

Відповідно до п. п. 3-9 Інструкції №26 на підставі аналізу кількісного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, Адміністрація Держприкордонслужби під час планування видатків на середньостроковий період визначає щорічну потребу в коштах для виплати грошової компенсації.

Після затвердження розподілу видатків Адміністрація Держприкордонслужби інформує щодо обсягів виділених лімітів на виплату грошової компенсації на відповідний рік регіональні управління, органи Держприкордонслужби для організації відповідної роботи з виплати грошової компенсації.

Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, в яких настала черга на отримання жилих приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання або надають таке повідомлення особисто під підпис.

Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) щодо отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку надання грошової компенсації, та письмове зобов`язання щодо вивільнення та здачі утримуваного житла, а також здійснення повних розрахунків за спожиті комунальні послуги та енергоносії, в місячний строк з дати перерахування їм на рахунок коштів.

Житлові комісії органів Держприкордонслужби (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.

Рішення житлової комісії (об`єднаної житлової комісії) затверджується керівником органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія, та оформлюється наказом, в якому зазначаються підстави для надання компенсації, склад сім`ї, на який вона надається.

На підставі наказу керівника органу Держприкордонслужби щодо надання військовослужбовцям грошової компенсації житлова комісія готує список виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 25) (далі - список виплати грошової компенсації) разом з розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (додаток 26) (далі - розрахунок) окремо на кожного військовослужбовця.

За наявності у військовослужбовця права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв. м.

Списки виплати грошової компенсації (у 3 примірниках), затверджені керівником органу Держприкордонслужби, надсилаються до Адміністрації Держприкордонслужби для погодження.

Разом із списками виплати грошової компенсації до Адміністрації Держприкордонслужби надсилаються розрахунки на кожного військовослужбовця (у 3 примірниках), облікова справа військовослужбовця, витяг з наказу керівника органу Держприкордонслужби про надання грошової компенсації, витяг з протоколу засідання житлової комісії (об`єднаної житлової комісії).

Список виплати грошової компенсації та інші документи розглядаються на засіданні житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби по кожному військовослужбовцю окремо.

За результатами розгляду списків виплати грошової компенсації житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження виплати грошової компенсації;

відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням підстави такої відмови.

Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.

В свою чергу, пунктом 12 Порядку №728 встановлено, що житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Відповідно до п. 6 Порядку №728 підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Отже, процедура отримання військовослужбовцем грошової компенсації замість житла є багатоетапною та передбачає певний порядок послідовних дій ряду різних суб`єктів.

За результатами звернення військовослужбовця щодо отримання грошової компенсації, останній має право отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що за результатами розгляду заяви особи, звільненої з військової служби в запас, про надання згоди на отримання компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення, житлова комісія повинна прийняте рішення про задоволення такої заяви або про відмову в її задоволенні.

При цьому підставою для відмови у наданні компенсації може слугувати лише зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Всупереч наведеному, в рішенні житлової комісії відповідача, яке оформлене протоколом №7 від 28.10.2021, вказано інші підстави для відмови у виплаті компенсації, зокрема відсутність права на її отримання, що спростовано в судовому порядку, оскільки суперечить нормам п. 6 Порядку №728 та ч. 9 ст. 12 Закону №2011-XII.

Суд також звертає увагу, що на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2022 про витребування доказів, відповідач не надав до суду інформацію про осіб, щодо яких у 2021 році настала черга на отримання житла та які у 2021 році мають право на отримання компенсації за неотримане житло, її орієнтовний розмір.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач не довів відсутність настання черги позивача на отримання житлового приміщення та не довів відсутність грошових коштів необхідних для виплати компенсації вартості житла для позивача

При цьому, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивач не вірно обрав спосіб захисту порушеного права, оскільки за наявності нескасованого рішення житлової комісії про відмову в наданні компенсації вартості житла, вирішення питання про зобов`язання відповідача повідомити позивача про настання черги на отримання житла є передчасним. Як наслідок, суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення відповідача, яке оформлене протоколом №7 від 28.10.2021, в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача вчинити певні дії суд зазначає, що в силу п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Повноваження суду щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, прямо передбачені в ч. 3 ст. 245 КАС України.

В рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, в тому числі шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, прийняти рішення.

Як наслідок, для відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головний центр підготовки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 та прийняти рішення щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За наведених обставин та особливостей правового регулювання, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Останній день строку вирішення спору припадає на 09.03.2022, однак враховуючи введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, а також ту обставину, що у період з 09.03.2022 до 12.03.2022 включно, головуючий у справі перебував у відпустці, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 14.03.2022 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яке оформлене протоколом №7 від 28.10.2021, в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

Зобов`язати житлову комісію Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 04.10.2021 та прийняти рішення щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) (вул. підполковника Красніка, буд. 1, м. Черкаси, селище Оршанець, 19601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО