Справа № 580/607/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року справа № 580/607/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до віддіду ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до віддіду ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 29.10.2020 №49768642 винесену старшим державним виконавцем Уманського МВ ДВС у ЦМУ МЮ (м. Київ) Кравченко Мариною Василівною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №49768642 з виконання виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013, який повернуто за заявою стягувача. Одночасно з винесенням даної постанови відповідачем стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 21 326, 40 грн. В подальшому приватним виконавцем Матвійчук Ю. В. відкрито виконавче провадження №63916932 з виконання зазначеного виконавчого листа та після його закінчення стягнуто з позивача 20734, 49 грн основної винагороди приватного виконавця. Позивач вважає, що настали обставини, відповідно до яких відбувається одночасне стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10 год 30 хв 28 лютого 2022 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 16.02.2022 та копію позовної заяви отримав старший державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко М. В., що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Ухвалою суду від 28.02.2022 розгляд адміністративної справи відкладено до 10 год 00 хв 21 березня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю у справі матеріалів виконавчого провадження №49768642.

У судове засідання з розгляду даної адміністративної справи позивач не прибула. Засобами електронного зв`язку 21.03.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач явку свого представника не забезпечив. На електронну адресу відповідача направлено копію ухвали про відкладення розгляду справи від 28.02.2022 та судову повістку.

Беручи до уваги те, що термін розгляду вказаної категорії справ є скороченим та неявку в судове засідання сторін, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконанні в Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №49768642 з виконання виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" боргу у сумі 213 264, 00 грн.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 23.04.2019 ОСОБА_2 змінила прізвище, після реєстрації зміни імені прізвище позивача - ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Мариною Василівною від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №49768642 вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

29.10.2020 державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Мариною Василівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49768642 у розмірі 21 326, 40 грн.

14.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлією Володимирівною відкрито виконавче провадження №6391693 з виконання виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" боргу у сумі 213 264, 00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни від 14.12.2020 №63916932 стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 20734, 49 грн.

09.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлією Володимирівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63916932 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважаючи те, що оскаржувана обставина зумовила виникнення обставин відповідно до яких відбувається одночасне стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, позивач просить її скасувати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом ( ст. 10 Закону № 1404-VIII).

Згідно 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч. 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною п 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок) фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Законом №1404-VIII, якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

З аналізу наведених норм Порядку слідує, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Судом встановлено, що виконавчий лист №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" боргу у сумі 213 264, 00 грн повернуто стягувачу за його заявою згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Належних та допустимих доказів стягнення в примусовому порядку сум згідно виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 станом на 29.10.2020 (дата винесення постанови про стягнення виконавчого збору) відповідачем до суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи містяться докази відкриття виконавчого провадження №6391693 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлією Володимирівною з виконання виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013.

Сума боргу, що підлягає стягненню за вказаним виконавчим документом після його повернення відповідачем та пред`явлена приватному виконавцю залишилась незмінною - 213 264, 00 грн.

За вказаних обставин, на момент виникнення спірних правовідносин у відповідача була відсутня обов`язкова умова для стягнення виконавчого збору - наявність стягненої в примусовому порядку суми згідно виконавчого листа.

Слід зазначити, що після повного фактичного виконання виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 приватним виконавцем винесено постанову від 14.12.2020 №63916932 про стягнення з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 20734, 49 грн.

Враховуючи те, що відповідачем не стягнуто в примусовому порядку суми згідно виконавчого листа №2318/3913/2012 2/2318/1504/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 та те, що оскаржувана постанова зумовлює виникнення обставин відповідно до яких відбувається одночасне стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, суд дійшов висновку про її скасування.

За таких обставин, суд, за правилами встановленими статтею 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що сплачений судовий збір урозмірі 992, 40 грн підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко М. В. від 29.10.2020 у виконавчому провадженні №49768642 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 21 326 гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувать Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Тихий, 3а, м. Умань, Черкаська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ