Справа № 500/3539/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3539/21 пров. № А/857/21446/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 500/3539/21 (головуючий суддя Мандзій О.П., час ухвалення: 16 год. 06 хв., м. Тернопіль, повний текст рішення складений 18 жовтня 2021 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Перспектива-2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Перспектива-2 звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

а) визнати протиправними дії Головного Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області щодо нарахування ТзОВ ,,Перспектива-2 основного боргу в сумі 130000,00 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 11.04.1996 року №72/113; основного боргу в сумі 47300,00 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 04.03.1997 року №70/54/18; пені в сумі 5292,98 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 11.04.1996 року №72/113; основного боргу в сумі 4704,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року; пені в сумі 1926,04 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 04.03.1997 року №70/54/18; основного боргу в сумі 1000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.1998 року № 1953; пені в сумі 495,89 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року;

б) зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області здійснити дії щодо анулювання (списання) ТзОВ ,,Перспектива-2 протиправно нарахованого основного боргу в сумі 130000,00 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 11.04.1996 року №72/113; основного боргу в сумі в сумі 47300,00 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 04.03.1997 року №70/54/18; пені в сумі 5292,98 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 11.04.1996 року №72/113; основного боргу в сумі 4704,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року; пені в сумі 1926,04 грн. згідно з Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженого наказом від 04.03.1997 року №70/54/18; основного боргу в сумі 1000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.1998 року № 1953; пені в сумі 495,89 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1003 від 11.09.1997 року.

Рішенням від 12 жовтня 2021 року Тернопільський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головного Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд неправильно застосував норми права, неповно дослідив докази, не оцінив кожного наведеного учасниками справи аргументу, не з`ясував усіх обставин справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області на виконання приписів Порядку № 174 скерувало на адресу ГУ ДПС у Тернопільській області подання про здійснення заходів щодо стягнення з ТзОВ ,,Перспектива-2 простроченої заборгованості за основною сумою боргу та простроченої заборгованості пені на основну заборгованість, що свідчить про дотримання процедури, передбаченої цим Порядком.

Суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність первинних документів, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, оскільки в матеріалах справи наявні документи, з яких прослідковується наявність заборгованості у позивача, зокрема: графіки погашення сум заборгованостей, розпорядження та доручення голови Бучачської РДА.

Також суд не дослідив та не врахував ті обставини, що згідно балансу (форма № 1) та розподільного балансу станом на 01.12.2005 за позивачем обліковується заборгованість по короткострокових позиках в сумі 450 000,00 грн..

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТзОВ ,,Перспектива-2 подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції дослідив обставини щодо наявності у ДП СГП ,,Перспектива короткострокових кредитів станом на 01.12.2005. Відповідно до розподільного балансу станом на 01.12.2005 сума простроченої заборгованості перед бюджетом України за бюджетними позичками за ДП СГП ,,Перспектива не обліковувалась. Подання ГУ Держказначейства мають обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою. Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що Державне підприємство ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Перспектива створене на базі структурного виробничого підрозділу Бучацького державного аграрного коледжу, згідно наказу Міністерства аграрної політики України №642 від 23.11.2005 року.

Згідно балансу (форма №1) станом на 01.12.2005 року за ДП СГП ,,Перспектива обліковувалась кредиторська заборгованість в сумі 2862517,00 грн., з них: розрахунки з постачальниками, підрядниками та замовниками за роботи й надані послуги 1718708,00 грн., розрахунки із податків та платежів 637205,00 грн., розрахунки із страхування 139253,00 грн., розрахунки із заробітної плати 367351,00 грн.

У відповідності до Аудиторського висновку про фінансовий стан ДП СГП ,,Перспектива від 23.06.2006 року та довідки №123 від 13.07.2006 року, виданою Бучацьким безбалансовим відділенням Промінвестбанку, ДП СГП ,,Перспектива станом на 30.06.2006 року має заборгованість за кредитами перед акціонерним товариством ,,Промінвестбанк в сумі 550 тис. грн.

Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області на виконання Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, скерувало на адресу Головного управління Державної податкової служби України у Тернопільській області наступні документи:

подання № 230/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості пені на основну заборгованість (постанова Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 року № 1003) у сумі 495,89 грн.;

подання № 231/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості за основною сумою боргу (постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.1998 року № 1953) у сумі 1000 грн.;

подання № 232/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості пені на основну заборгованість (по позичці за держзамовленням 1997 року) у сумі 1926,04 грн.;

подання № 233/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості за основною сумою боргу (постанова Кабінету Міністрів України від 11.09.1998 року № 1003) у сумі 4704,00 грн.;

подання № 234/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості пені на основну заборгованість (по позичці за держзамовленням 1996 року) у сумі 5292,98 грн.;

подання № 235/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості за основною сумою боргу (по позичці за держзамовленням 1997 року) у сумі 47300,00 грн.;

подання №236/2 від 22.02.2021 року про здійснення заходів щодо стягнення з ТОВ ,,Перспектива 2 простроченої заборгованості за основною сумою боргу (по позичці за держзамовленням 1996 року) у сумі 130000,00 грн.

Не погодившись із такими діями, ТзОВ ,,Перспектива 2 звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких первинних та банківських документів на підтвердження перерахування позивачу чи іншим суб`єктам господарювання і отримання позивачем суми заборгованості з бюджетної позички/фінансової допомоги відповідач суду не подав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області щодо нарахування ТзОВ ,,Перспектива 2 основного боргу та пені, а також щодо необхідності відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання здійснити дії щодо анулювання (списання) ТзОВ ,,Перспектива 2 протиправно нарахованих вказаних сум простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та пені на неї.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання надання бюджетних позичок на закупівлю зерна за державними замовленнями 1995, 1996 та 1997 років регулювалося Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженим спільним наказом Міністерства фінансів України (далі - Мінфін), Міністерства економіки України (далі - Мінекономіки) та Міністерства сільського господарства і продовольства України (далі - Мінсільгосппрод) від 12 липня 1995 року № 119/109/193 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України (далі - Мін`юст) 14 вересня 1995 року за № 334/870 (далі - Порядок № 119/109/193); Порядком надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженим спільним наказом Мінфіна та Мінсільгосппрода від 11 квітня 1996 року № 72/113 та зареєстрованим в Мін`юсті 04 червня 1996 року за № 265/1290 (зі змінами, внесеними наказом від 16 жовтня 1996 року № 222/324 (далі - Порядок № 72/113); Порядком надання і повернення бюджетної позички, затвердженим наказом Мінсільгосппрода, Мінфіна та Державної акціонерної компанії ,,Хліб України від 04 березня 1997 року № 70/54/18 та зареєстрованим в Мін`юсті 06 червня 1997 року за № 70/54/18 (далі - Порядок № 70/54/18).

Зокрема, відповідно до пунктів 3.1, 13.2- 13.4 Порядку № 119/109/193 безвідсоткова бюджетна позичка на зазначені цілі надається заготівельним організаціям Мінсільгосппроду, які мають право державного замовника сільськогосподарської продукції (зерна) до державних ресурсів за державним контрактом, у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення і відповідальності за цільове і ефективне використання коштів. За несвоєчасне повернення бюджетної позички фінансові органи за підсумками документальних перевірок мають право у безспірному порядку стягувати з рахунків заготівельних організацій прострочену заборгованість по ній. До підприємств і організацій, що отримали бюджетну позичку і вказаних у пунктах 13.1- 13.2 Порядку, застосовуються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,5 відсотків непогашеної заборгованості за кожен день до повного її повернення. Іншу відповідальність сторони можуть нести на підставі укладених договорів.

Пунктами 3.1, 10.3, 10.5 Порядку № 72/113 визначено, що безвідсоткова бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння надається заготівельним організаціям Мінсільгосппроду, а на закупівлю елітного насіння елітно-насінницьким господарствам у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення та встановлення відповідальності за цільове і ефективне використання коштів. За несвоєчасне повернення бюджетної позички заготівельними підприємствами територіальні органи Державного казначейства України за підсумками документальних перевірок мають право у безспірному порядку стягувати з їх рахунків прострочену заборгованість і застосовувати штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,5 відсотка непогашеної заборгованості за кожен день прострочки до повного її повернення. Іншу відповідальність сторони несуть відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктами 2.1, 10.2- 10.4 Порядку № 70/54/18, безвідсоткова бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння надається заготівельним підприємствам ДАК ,,Хліб України через органи Державного казначейства України у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення, цільового і ефективного використання коштів. Несвоєчасне повернення бюджетної позички або нецільове її використання тягне за собою застосування санкцій, передбачених чинним законодавством. Стягнута пеня зараховується до Державного бюджету України за Класифікацією доходів і видатків державного і місцевих бюджетів на розділ 12, параграф 2, символ звітності банку 39. Іншу майнову відповідальність сторони несуть відповідно до умов, викладених в договорах.

Отже, положеннями указаних Порядків передбачалася відповідальність заготівельних підприємств за несвоєчасне повернення бюджетної позички або нецільове її використання шляхом нарахування штрафних санкцій у вигляді пені та інших видів відповідальності, визначених у договорах про надання бюджетної позички.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174 затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок № 174).

Цей Порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993- 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993- 1998 роках.

Відповідно до пунктів 6, 9, 10 Порядку № 174 облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією. Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою. З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Пунктами 11- 13 Порядку № 174 передбачено, що нарахування пені починається з моменту виникнення простроченої заборгованості і припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання повинне бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором про надання кредиту, бюджетної позички/фінансової допомоги.

Пеня нараховується: Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами; територіальними органами Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника на прострочену заборгованість за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Якщо облік заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою здійснюється Державною казначейською службою, її територіальні органи нараховують пеню на підставі інформації про суми простроченої заборгованості, що надійшли від Державної казначейської служби відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Водночас, відповідачем не надано суду кредитних (субкредитних) угод, угод про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, доказів надання бюджетних позичок. Разом з тим, без указаних документів неможливо визначити дату виникнення, суми та правовий характер грошових зобов`язань (якщо такі є). Порядки надання і повернення бюджетної позички, на які посилається ГУ ДКС в Тернопільській області, визначають строки повернення бюджетних позичок, але відповідач у поданих розрахунках пені сам визначає ці строки початку нарахування пені.

Посилання відповідача на те, що нарахування пені позивачу здійснювалося на підставі норм законів про державні бюджети на 1996-1999 роки колегія суддів також оцінює критично, так як останніми не встановлювалися строки нарахування пені.

Законом України від 16 липня 1999 року № 996-XIV ,,Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-XIV) визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

У частині першій статті 9 Закону № 996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, поняття первинного документу наведено у статті 1 вказаного Закону та означає документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тож належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону № 996-XIV, оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Між тим, як установлено судом першої інстанції, будь-яких первинних та банківських документів на підтвердження перерахування позивачу чи іншим суб`єктам господарювання і отримання позивачем суми заборгованості відповідач суду не надав.

Таким чином відповідач у силу положень частини другої статті 77 КАС України не довів правомірності своїх дій та рішень належними та допустимими доказами.

За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що нарахування пені позивачу на прострочену заборгованість за бюджетними позичками відбулось з порушенням законодавчо визначеного порядку її нарахування, а також за відсутності самих договорів про надання бюджетних позичок і будь-яких первинних документів, які б підтверджували перерахування позивачу і отримання позивачем суми заборгованості.

З огляду на це колегія суддів погоджується з висновком суду першої про неправомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу пені, з огляду на що наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити дії по її анулюванню (списанню).

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанцій під час розгляду та ухвалення оскаржуваного судового рішення, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, в апеляційній скарзі не наведено.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 560/3357/19.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 500/3539/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 16 березня 2022 року.