Справа № 280/6095/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2022 року м. Дніпросправа № 280/6095/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0-0832, №0-0832, №0-0832 від 26.06.2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено та направлено податковим органом з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Скаржником зазначено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за фізичною особою ОСОБА_2 як за власником рахується житловий будинок за адресою: Згідно баз даних ДПС України у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває наступна нерухомість: квартира загальною площею 49 кв. м розташована за адресою АДРЕСА_1 ; житловий будинок загальною площею 128,7 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок загальною площею 583,7 м.кв. розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Контролюючим органом проведено розрахунок податку на нерухоме майно та винесено стосовно позивача оскаржувані податкові повідомлення - рішення про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно баз даних ДПС України у власності ОСОБА_1 перебуває наступна нерухомість:

- квартира загальною площею 49 кв. м розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок загальною площею 128,7 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок загальною площею 583,7 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області від 25.06.2018 №4/1 встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості на території м. Мелітополя на 2019 рік.

26.06.2020 контролюючим органом, за результатами опрацювання бази даних ДПС, було сформовано та направлено на адресу позивача податкові повідомлення рішення:

№0-0832, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 1561,37 грн;

№0-0832, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі - 4100,99 грн;

№0-0832, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі - 43599,46 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини апеляційний суд дійшов таких висновків.

Положення підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомими підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як встановлено з оскаржуваних податкових повідомлень - рішень позивачу визначено зобов`язання, як власнику житлової нерухомості, про що зазначено в податкових повідомленнях - рішеннях.

Відповідно до приписів пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Судом встановлено, що об`єкт нерухомості - житловий будинок загальною площею 128,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , було знесено під час реконструкції та збудовано житловий будинок з будованими нежитловими приміщеннями, загальною площею 583,7 кв.м, розташований за тією ж адресою, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.09.2018.

З наявної в матеріалах справи Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності судом встановлено, що житлова площа будинку площею 583,7 кв.м складає лише 119,6 кв.м.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач є власником об`єктів житлової нерухомості загальною площею 168,6 кв.м, в саме квартира - 49 кв.м та частина будинку 119,6 кв.м.

Разом з тим помилковою є позиція позивача, з якою погодився суд першої інстанції стосовно того, що вказаний податок може нараховуватись лише на житлову нерухомість. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. (п.266.2.1 ч.266.2 ст.266 ПК України)

Згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Розрахунок здійснюється наступним чином:

1. розраховується сумарна загальна площу всіх об`єктів нерухомості;

2. застосовується пільга та визначається площу перевищення пільгової: (сумарна загальна площа) - (180 кв. м.);

3. визначається питома вагу по окремому об`єкту: (загальна площа окремого об`єкта)/(сумарна загальна площа всіх об`єктів);

4. визначаємо суму податку та розподіляємо її пропорційно до питомої ваги сумарної загальної площі всіх об`єктів нерухомості: (площа, що перевищує пільгову площу) х (ставка податку по об`єкту) х (питома вага об`єкта).

В даному випадку розрахунок податку по об`єктам нерухомості, що належать позивачу є таким:

1. сумарна загальна площа об`єктів нерухомості, що належить ОСОБА_1 - 583,7 м.кв. + 49 м.кв. = 632,7 м.кв.

2. площа перевищення пільгової - 583,7 м.кв. - 180м.кв. = 452,7 м.кв.

3. питома вага квартири загальною площею 49 м.кв - 49 м.кв./632,7 м.кв. = 0,07

питома вага будинку загальною площею 583,7 м.кв - 583,7 м.кв /632,7 м.кв = 0,92

4. Ставка податку згідно до рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 25.06.2018 №4/1 - 1% мінімальної заробітної плати - 41,17 грн. (на 2019 рік).

Сума податку на нерухомість, відмінну від земельної ділянки, за об`єктами нерухомості, що належать позивачу:

- щодо квартири загальною площею 49 м.кв: 452,7 м.кв*0,07*41,73 грн. = 1322,38 грн.

- щодо будинку загальною площею 583,7 м.кв: 452,7 м.кв*0,92*41,73 грн. = 17379, 87 грн.

З наданих контролюючим органом розрахунків слідує, що суму податку відповідачем розраховувалось щодо трьох об`єктів нерухомості, а саме щодо квартири загальною площею 49 кв.м; житлового будинку загальною площею 128,7 кв.м та житлового будинку загальною площею 583,7 кв., без врахування того факту , що будинок площею 128.7 кв.м вже не існує на момент прийняття спірних податкових повідомлень рішень.

З вищевикладених розрахунків слідує, що сумарна площа об`єктів нерухомості, що належать платнику податків є невід`ємною складовою формули для визначення суми податку, що підлягає до сплати за кожним об`єктом нерухомості. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що підлягають скасуванню: №0-0832, як таке, що прийнято стосовно неіснуючого об`єкту нерухомості, №0-0832 та №0-0832, як такі, що прийняті з неправильним розрахунком суми податку, що підлягає до сплати.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції, прийнято з неповними встановленням обставин, що мають значення для справи, помилковим застосуванням норм матеріального права, що згідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про задоволення позовник вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 рокускасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізького області від 26.06.2020 №0-0832, №0-0832 та №0-0832.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров