Справа № 160/21089/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.11.2021 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року (включно); зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року до 31.10.2017 року (включно).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює з 19.05.2016 року на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. При цьому відповідачем не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року до 31.10.2017 року (включно), у зв`язку із чим позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
11.01.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 оскільки, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює з 19.05.2016 року на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
В період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року позивачеві не було проведено індексацію грошового забезпечення.
Вважаючи, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року, яке протиправно не було їй нараховане та виплачене відповідачем, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України № 580-VIII від 02.07.2015 року «Про Національну поліцію».
Приписами п. 4 ч. 10 ст.62 цього Закону, визначено гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом яких поліцейський, зокрема, своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Вказана норма Закону є чинною з моменту прийняття Закону України "Про Національну поліцію".
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статей 4, 6 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом міністрів України затверджено постанову "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078 (надалі також - Порядок №1078), згідно з пунктом 4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу восьмого пункту 4 Порядку №1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Відповідно до п.п. 2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Таким чином, заробітна плата (грошове забезпечення) підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія яка надається для соціальної підтримки населення в умовах зростання цін, а державні соціальні гарантії обов`язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Судом встановлено, що позивачу у спірний період нарахування та виплата індексації не здійснювалась.
Доказів протилежного відповідачем не надано.
За таких обставин бездіяльність відповідача, щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року є протиправною.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
В даному випадку належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та вилатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року.
Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та притягнення позивача до відповідальності за подання позову з тим самим предметом та з тих самих підстав до одного й того ж відповідача, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає без розгляду позовну заяву, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Судом встановлено, що 09.07.2021 року позивачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано позовну заяву з вимогами до Департаменту патрульної поліції про стягнення невиплаченого грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року у розмірі 5208 грн. та про стягнення заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року у розмірі 3375,17 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року в адміністративній справі №160/11313/21 в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року у розмірі 3375,17 грн. було відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року в адміністративній справі №160/11313/21 було оскаржено відповідачем на знаходиться на розгляді в суді апеляційної інстанції.

При цьому, зі змісту рішення суду вбачається, що позивач заявляє вимогу про стягнення індексації на доплату за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року, та приходить до висновку, що оскільки відповідні суми доплати за службу в нічний час ОСОБА_1 за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року не нараховані, їх виплата не проведена, а тому права позивача в частині нарахування індексації грошового забезпечення в частині доплати за службу в нічний час станом на день вирішення судом спору по суті не порушені. Отже, заявлені вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

В справі, що розглядається позивачем ставиться питання про бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року та зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року до 31.10.2017 року.

Враховуючи зазначене у суду при розгляді та вирішенні даної справи відсутні підстави вважати, що у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року до 31.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська