Справа № 160/25107/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи позивача з періоди з 01.01.1993 по 01.04.2010, 19.08.2013-20.08.2013, 08.09.2013-10.09.2013, 05.01.2014-14.01.2014, 21.03.2014-10.04.2014, 26.03.2015, 22.05.2015, 06.06.2015, 05.09.2015, 03.07.2016, 06.07.2016-07.07.2016, 10.07.2016- 11.07.2016, 29.05.2017-01.06.2017, 19.07.2017, 10.09.2017, 01.03.2018, 13.03.2018, 17.03.2018, 19.03.2018-25.03.2018, 10.04.2018, 03.05.2018, 08.05.2018, 23.06.2018 - 24.06.2018, 02.07.2018, 04.09.2018, 19.11.2018, 17.12.2018 включно до пільгового стажу за Списком №2 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п."б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ на підставі рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 починаючи з 16.08.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону №1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213). Позивач послається на те, що набуття нею права на призначення пенсії підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яким зміни до пункту «б» статті 13 Закону №1788 щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом №213, визнані неконституційними. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, проте суд не враховує доводи, викладені у відзиві, оскільки останній не підписано представником відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що позивач 16.08.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішення від 20.08.2021 №24 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки заявниця не досягла пенсійного віку.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах .

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону , передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України ).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у зразковій справі від 03.11.2021 №360/3611/20.

Враховуючи викладене, відмова управління ПФУ в призначенні пенсії з підстав недосягнення на час звернення із заявою про призначення пенсії пенсійну віку, є протиправною.

Щодо позовної вимоги про зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є відмова органу ПФУ у призначенні пенсії саме з підстав не досягнення пенсійного віку, а не з підстав відсутності необхідного стажу роботи.

Отже, на час розгляду даної справи спору щодо не зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу не існувало.

Крім того, оскаржуване рішення не містить жодної інформації про не зарахування будь-якого періоду роботи позивача до стажу роботи.

Суд звертає увагу позивача, що в оскаржуваному рішенні зазначено «довідка про підтвердження робіт із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 від 12.08.2021 №1319 потребує перевірки», що не є тотожним поняттю відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, зазначених у даній довідці.

Крім того, оскаржуване рішення та матеріали справи не містять інформації та підстав не зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу, а тому суд позбавлений можливості надати правову оцінку правомірності чи неправомірності дій відповідача щодо ймовірної відмови у зарахуванні до пільгового стажу певних періодів роботи.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що судовому захисту підлягає виключно порушене право позивача, позовні вимоги про зарахування періодів роботи до стажу позивача є такими, що заявлені на майбутнє та є передчасними.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлену позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недосягнення пенсійного віку, а тому належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у даній справі.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454,00 00 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення від 20.08.2021 №24 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком за Списком №2.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2021 про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська