Справа № 308/16790/21
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представників позивача - Пекарь В.І., Косаковський В.О.,

представника відповідача - Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатської області, , адреса: м. Ужгород, пл. Народна, 4,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання противправною та скасування постанови Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області серії ДАСУ за № 13-02-0166/2021 від 24.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164-2 КУпАП.

Адміністративний позов мотивований тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2021 року у справі № 308/8951/20 було встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, щодо допущення ним ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку, що в свою чергу, свідчить про правомірність його дій з приводу нарахування додаткових виплат медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації COVID-19. Незважаючи на зазначені висновки суду, двадцять четвертого листопада 2021 року Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області винесено постанову про накладення стягнення за № 13-02-0166/2021, якою ОСОБА_1 винано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, що виразилось у тому, що він не вжив заходів щодо відшкодування збитків з винних осіб від нестач, розтрат, крадіжок і безгосподарності. Позивач посилається на те, що його не можна притягувати за невжиття заходів, щодо відшкодування збитків, оскільки законом, визначено, що вони відшкодовуюються або у добровільному порядку або за позовом органу державного фінансового контролю в примусовому порядку. Водночас, питання наявності збитків та їх розмірів має перевірятись судом, на розгляді якого перебуває відповідний позов про їх стягнення. Однак, контролюючий орган не звертався до суду з таким позовом, а отже вимога до керівника закладу про вжиття заходів щодо винних осіб по відшкодуванню збитків є протиправною.

Разом з цим, позивач просив суд винести ухвалу, якою притягнути до відповідальності осіб, дії яких оскаржуються.

Сімнадцятого січня 2022 року від Управління Західного офісу Держаудитслужби

надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач послався на те, що предметом судового розгляду справи № 308/8951/20 було скасування постанови, яка не стосується даної справи. Акт ревізії від 17.08.2020 року за № 13-07-14/2601-2020, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, не оскаржений, а тому є законним. На підставі вищенаведеного просив суд відмовити у задоволенні позову.

Тридцять першого січня 2022 року позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що він не зобов`язаний оскаржувати акт ревізії, а вимога орагну державного фінансового контролю є обов`язковою для виконання лише в частині коригування діяльності підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства. Однак, це не стосується відшкодування збитків. Про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред`явлення вимоги. Додатково вказав на той факт, що притягненням позивача до адміністративної відповідальності відповідач переслідує мету поновити пропущений строк звернення до суду з примуосового виконання вимоги за № 13-07-04-14/2601-2020 від 17.08.2020 року, який сплив наприкінці 2020 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що стягнення збитків можливе виключно на вимогу відповідача. Такі збитки не можуть бути пред`явлені шляхом пред`явлення вимоги, тільки в добровільному або судовому порядку, а тому невиконання вимоги в цій частині не породжує адміністративної відповідальності.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з наведених у відзиві підстав з огляду на те, що вимога контролюючого органу не була оскаржена, а тому оскаржувана постанова є законною.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 24 листопада 2021 року за № 13-02-0166/2021, винесеною начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 , директор Комунального некомерційного підприємства "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради, не вжив заходів по

відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності, а саме КНП "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради не усунуто порушення, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 5 826 127,87 грн, що вказане в листі "Про усунення виявлених порушень" від 17.08.2020 за № 13-07-04-14/2601-2020 та описано в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП "Закарпатський теритоіральний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 за № 13-07-04/05 від 07.08.2020, що є порушенням ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року.

Постанова прийнята на підставі п. 9 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", статей 234-1, 284 КУпАП.

Суд, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення.

Приписами статті 234 КУпАП визначено, що органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2).

Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона винесена начальником Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області Білинець Світланою Федорівною, тобто уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП).

У силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст. 252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона прийнята на підставі наступних доказів: протоколу про адміністративне правопорушення за № 13-02-0176/2021 від 11.11.2021, довідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради від 22.11.2021, копії питань, пояснень ОСОБА_1 від 10.11.2021 року, копії контракту та додаткової угоди № 1 ОСОБА_1 .

Відповідно до чч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, вищевказаних доказів, які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови відповідач не надав, що позбавляє суд можливості дослідити зазначені документи на предмет наявності в них фактичних даних, що свідчать про подію та склад інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.

Водночас, з приводу інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП полягає у приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності,

несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та

перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

При цьому, оскаржуваною постановою позивача визнано винним у невжитті заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок та безгосподарності. Разом з цим, з постанови не вбачається у зв`язку з якою з визначених диспозицією інкримінованої статті альтернативною формою нанесення збитків позивача притягнуто до відповідальності. Відповідач не довів, та з оскаржуваної постанови не вбачається, що збитки, які позивач не усунув,та про які зазначено в листі "Про усуненння виявлених порушень" від 17.08.2020 року за № 13-07-04-14/2601-2020 та описано в відповідному акті ревізії, виникли саме в результаті недостачі, розтрати, крадіжки чи безгосподарності.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП настає у разі неусунення збитків саме від недостачі, розтрати, краджіки чи безгосподарності, існування яких не доведено відповідачем належними доказами.

Згідно з описом установлених у справі обставин, зазначених у оскаржуваній постанові, директор комунального некомерційного підприємства "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 не вжив заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності, а саме КНП "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради не усунув порушення, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 5 826 127,87 грн, що вказане в листі "Про усунення виявлених порушень" від 17.08.2020 за № 13-07-04-14/2601-2020 та описано в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 за № 13-07-04/05 від 07.08.2020, що є порушенням ч. 2 ст. 15 Закону України" Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року.

Як вбачається з листа "Про усунення виявлених порушень" від 17.08.2020 за № 13-07-

04-14/2601-2020, Управлінням Західного офісу Держуадитслужби в Закарпатській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господраської діяльності Комунального некомерційного підприємства "Закарпатський територільний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, викладених в акті ревіізії від 07.08.2020 за

№ 13-07-04/05. Ревізією встановлено ряд фінансових порушень на загальну суму 6 085 363,36 грн, зокрема на порушення абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року за № 246 "Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо задіяні на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2", підпункту 1.1 "а" пункту 1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України "Про умови праці медичних та інших працівників за період ліквідації епідемій і спалахів інфекційних хвороб, а також в осередках особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб" від 2 червня 2003 року № 145, підпункту 2 пункту 81. Спеціальних умов надання медичних послуг, які є додатком № 28 до Договору№ 2115-Е520-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, підписаного НСЗУ 11.05.2020 та підписаного КНП "ЗТЦЕМД" ЗОР 12.05.2020, підприємством за отримані кошти із НСЗУ за укладеним договором № 2115-Е520-Р000 на підставі наказів директора підприємства від 14.05.2020 № 34-о та 11.06.2020 № 56-о проведено нарахування та виплату додаткових доплат за квітень, травень 2020 року медичним та іншим працівникам, які не були безпосередньо задіяні в наданні медичної допомоги пацієнтам з підозрою або хворим на коронавірусну хворобу COVID-19, на загальну суму 4 791 786,19 грн та здійснено сплату єдиного соціального внеску на суму 1 034 341,68 гривень. Відповідне порушення призвело до матеріальної шкоди КНП "ЗТЦЕМД" на загальну суму 5826127,87 гривень.

При цьому, в даному листі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області вимагало забезпечити відшкодування відповідно до статтей 130-136 КЗпПУ суми зайвого нарахування та виплати підприємством додаткових доплат медичним та іншим працівникам, які не були безпосередньо задіяні в наданні медичної допомоги пацієнтам з підозрою або хворим на коронавірусну хворобу COVID-19, на загальну суму 5 826127,87 грн (незаконної доплати 4 791 786,19, суми єдиного соціального внеску -1034341,68 гривень).

Згідно з листом КНП "Закарпатський територіальний центр екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради від 17.09.2020 за № 1445-04, який був надісланий Управлінню Західного офісу Держуадитслужби в Закарпатській області, стосовно виявлених порушень при нарахуванні додаткових доплат медичним та іншим працівникам, позивач повідомив, що вони є предметом судового спору (справа № 308/8951/200), на підтвердження чого надається копія Ухвали Ужгородського міськрайонного суду про відкриття провадження у адміністративній справі.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДАСУ № 13-02-0123/2020 від 31.07.2020 було визнано ОСОБА_1 винним у веденні бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку та накладено штраф у розмірі 255 гривень. Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області було виявлено видачу протягом травня, червня 2020 року розпорядчих документів з порушенням, що призвело до внесення недостовірних даних до регістрів бухгалтерського обліку та до виплати додаткових доплат за квітень, травень 2020 року медичним та іншим працівникам, які не були безпосередньо задіяні в наданні медичної допомоги пацієнтам з підозрою або хворим на коронавірусну хворобу COVID-19, зайво використано загалом 5826127,87 грн, з яких: на додаткові доплати працівникам - 4791786,19 грн, на сплату єдиного соціального внеску - 1034341,68 гривень. Дії позивача кваліфіковано за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/8951/20 від 06 листопада 2020 року зазначену вище постанову серії ДАСУ № 13-02-0123/2020 від 31.07.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн скасовано.

Відповідно до частин 4, 7 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду в

господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Вищевказаним рішенням суду постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДАСУ № 13-02-0123/2020 від 31.07.2020 визнано незаконною, а також спростовано факт ведення ОСОБА_1 бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а тому зазначені обставини не доказуються при розгляді даної справи.

Водночас, вищевказаним рішенням не визнано незаконними дії та вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби, зазначені у листі "Про усунення виявлених порушень" від 17.08.2020 за № 13-07-04-14/2601-2020 та описані в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП "Закарпатського теритоірального центру екстренної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 року за № 13-07-04/05 від 07.08.2020 року. Предметом розгляду вищевказаної справи було тільки рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду у справі № 826/3350/17 від 08 травня 2018 року, «законні вимоги» контролюючого органу про усунення виявлених ними порушень законодавства, скеровані на адресу підконтрольних суб`єктів, є об`єктом судового контролю, з урахуванням положень частини другої статті 124 Конституції України, а також з огляду на позицію Конституційного Суду України, викладену ним в пункті 1 резолютивної частини Рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 стосовно того, що «конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, оскільки вимога не є оскарженою у встановленому законом порядку, вона є обов`язковою для виконання службовими особами об`єкту, що контролюється.

Разом з цим, як вбачається з вимоги відповідача, викладеної у листі "Про усунення виявлених порушень" від 17.08.2020 за № 13-07-04-14/2601-2020, Управління Західного офісу Держуадитслужби в Закарпатській області вимагає забезпечити відшкодування відповідно до статтей 130-136 КЗпПУ суми зайвого нарахування та виплати підприємством додаткових доплат медичним та іншим працівникам, які не були безпосередньо задіяні в наданні медичної допомоги пацієнтам з підозрою або хворим на коронавірусну хворобу COVID-19, на загальну суму 5 826127,87 грн (незаконної доплати 4 791 786,19, суми єдиного соціального внеску -1034341,68 гривень).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові у справі № 826/1878/13-а від 18 лютого 2021 року, у випадку виявлення збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їхній розмір в установленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і

використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її відповідно до вимог законодавства, що у цій частині є обов`язковою до виконання. Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їхню наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Законом визначений правовий порядок стягнення таких збитків, і у разі не відшкодування їх збитків у добровільному порядку орган державного фінансового контролю має право звернутися до суду з відповідним позовом про їх стягнення.

За таких обставин, покладення обов`язку на керівника підконтрольного об`єкта щодо вжиття заходів з відшкодування таких збитків не може ставитися йому в провину та розцінюватися як адміністративне правопорушення, а тому суд дійшов до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідачем не доведено належними доказами наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, суд дійшов до висновку, що позовна заява в частині скасування постанови від 24 листопада 2020 року за № 13-02-0166/2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача винести окрему ухвалу щодо притягнення до відповідальності осіб, дії яких за даним позовом визнаються протиправними, суд зазначає наступне.

Порядок та підстави винесення судом окремої ухвали визначені статтею 249 КАС України, відповідно до якої суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

На переконання суду, з огляду на характер виявлених порушень, їх причини та умови, встановлені під час розгляду справи обставини, правові наслідки рішення суб`єкта владних повноважень, що оскаржується, категорії адміністративної справи, винесення судом окремої ухвали не є необхідним, пропорційним та розсудливим заходом. Зокрема, позивачем не наведено жодної обгрунтуваної підстави притягнення до відповідальності особи, рішення якої оскаржуються у даній справі, не зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. За таких обставин суд прийшов до висновку про відиову в задоволенні позову у цій частині.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у

справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області слід стягнути на користь позивача 908,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену 24 листопада 2021 року начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області за № 13-02-0166/2021, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держуадитслужби в Закарпатській області 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева