Справа № 160/26255/21
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 46 комендатури охорони та обслуговування, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 20.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до 46 комендатури охорони та обслуговування, в якій позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 04.06.2016 по 05.11.2021 проходив військову службу на посаді старшого офіцера відділу планування оборонних ресурсів військової частини НОМЕР_1 , яка перебуває на грошовому забезпеченні у 46 комендатурі охорони та обслуговування. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2021 №249, позивач посаду здав і був виключений зі списків особового складу. Позивач зазначає, що на день звільнення йому повинні були бути виплачені всі види забезпечення, однак повного розрахунку позивач не отримав. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з питанням щодо нарахування і виплати йому індексації за період з 04.06.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008. За результатами розгляду цього звернення відповідач відмовив у його задоволенні. Позивач зауважує, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці, є базовим при проведенні індексації і зазначає, що базовим місяцем для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення має бути січень 2008 року. Позивач не погодився з діями відповідача щодо не нарахування і не виплати йому індексації, вважає їх протиправними, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 24.12.2021 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі; залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_1 як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача; зазначено про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено: відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; третій особі - десятиденний строк з дня отримання позову та відзиву для подання пояснень або заперечень до них разом з доказами на їх обґрунтування.
21.01.2022 до суду від 46 комендатури охорони та обслуговування, а 25.01.2022 від Військової частини НОМЕР_1 надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач і третя особа просять відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзивів зазначено, що 13.06.2012 КМУ прийнято постанову, згідно з якою обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу. Оскільки позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 04.06.2016, для визначення базового календарного місяця для початку процедури індексації є календарний місяць прийняття найманого працівника на роботу. Також, у відзивах зазначено, що розрахунок при звільненні з військовослужбовцем проводиться до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, тому всі вимоги, що стосуються виплати повинні висуватися до видачі наказу про виключення зі списків особового складу військової частини та зняття з усіх видів забезпечення. Як указано у відзивах, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, а керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. До того ж, позовні вимоги позивача є передчасними, не мають об`єктивних висновків і лише зводяться до переоцінки суб`єктивних (власних) тверджень.
Крім цього, у відзивах, а також у клопотанні відповідача зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду, у зв`язку з чим, відповідач і третя особа просять застосувати строки позовної давності у цій справі. В обґрунтування клопотань зазначено, що позивач 05.11.2021 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а до суду позивач звернувся 20.12.2021. Таким чином, за доводами відповідача і третьої особи, позивачем пропущено спеціальний місячний строк звернення до суду з цим адміністративним позовом, установлений ч.5 ст.122 КАС України, загальний шестимісячний строк звернення до суду з позовом, передбачений ч.2 ст.122 КАС України та тримісячний строк, установлений ст.233 КЗпП України. При цьому, жодних належних і допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали своєчасність звернення за судовим захистом, обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду, в матеріалах справи не міститься.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2021 №249, підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення планування оборонних ресурсів штабу звільненого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.10.2021 №676 з військової служби у запас відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «б» (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справи та посаду здав та направити для зарахування на військовий облік до Кам`янського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області.
З 05 листопада 2021 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до пункту 1 розділу 32 наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік отримав.
Матеріальну допомогу за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, отримав.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 виплатити грошову компенсацію вартості за неотримання речового майна у розмірі 106310,58 грн.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 35% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням посадового окладу та надбавки за вислугу років за період з 01 листопада по 05 листопада 2021 року.
До матеріалів справи надано копію відповіді від 28.09.2021 №350/172/40/211/ФЕС 46 комендатури охорони та обслуговування, згідно з якою, позивача було повідомлено про те, що станом на 30.09.2021 у фінансово-економічної служби 46 комендатури охорони та обслуговування відсутні будь-які нормативно-правові акти та бюджетні призначення для виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Відповідь надавалась на рапорти позивача (вхідні в/ч НОМЕР_1 №257 01/с, 257 2/с від 20.09.2021).
Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови у виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
Суд зазначає, що спірні правовідносини у справі склались стосовно ненарахування й невиплати 46 комендатурою охорони та обслуговування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 04 червня 2016 року по 01 березня 2018 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
За змістом абзацу 2 частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 цього Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно зі статтями 4, 6 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статей 16, 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року №2017-III, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.
Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 18 вказаного Закону).
Згідно з пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі також - «Порядок №1078»), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Наведений висновок викладений у пунктах 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20.
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
У цій справі позивач звернувся до суду за захистом права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач цієї індексації не нараховував і не виплачував та одночасно з цим не визнавав права позивача на її отримання й покликався на відсутність бюджетних коштів для такої виплати.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач, перебуваючи на військовій службі, мав право на отримання індексації грошового забезпечення з 1 січня 2016 року до 1 березня 2018 року, проте вона йому не нарахована й не виплачена через протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 .
Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 №120/313/20-а.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що у цій справі, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач 46 комендатура охорони та обслуговування цієї індексації не нараховувала і не виплачувала і посилалась на відсутність будь-яких нормативно-правових актів та бюджетних призначень для виплати індексації грошового забезпечення.
Водночас, оцінюючи вимоги щодо визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати індексації, суд вказує на таке.
Згідно із загальними засадами права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.
Як встановлено, відповідач не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення, тобто не вчинив дії.
Відтак, в частині визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, позов задоволенню не підлягає, оскільки жодних дій відповідачем не вчинялось.
При цьому, суд уважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.
Так, згідно з частиною першою вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту наведеної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Як вже встановлено судом, всупереч нормам чинного законодавства відповідач не нарахував та не виплатив позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 04.06.2016 по 01.03. 2018.
Відтак, має місце бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації, яка є протиправною, відповідно, наявні підстави для нарахування та виплати індексації за цей період.
Щодо вимоги позивача про нарахування належної суми індексації, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, суд зазначає, що згідно з п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи.
В межах розгляду цієї справи судом установлено порушення прав позивача та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 04.06.2016 по 01.03.2018. Однак, суд зазначає, що саме в процесі виконання рішення суду відповідачем у порядку, встановленому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.
Окрім того, суд зазначає, що захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо здійснення нарахування суми індексації грошового забезпечення, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, є передчасною і такою, що задоволенню не підлягає.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Суд зазначає, що з огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, спростовуються доводи відповідача та третьої особи, наведені у відзивах на позовну заяву.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №160/8332/20 зазначено про те, що аналіз наведених правових норм (КЗпП України, Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії») дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України. До того ж на військовослужбовців поширюється дія КЗпП України, в тому числі вказаної статті, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належної військовослужбовцю суми грошового забезпечення.
З огляду на викладене, відхиляються доводи відповідача і третьої особи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: 46 комендатура охорони та обслуговування (вул. Січових Стрільців, 147, м. Дніпро, 49069, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Н.В. Кучугурна