Справа № 260/2574/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2574/21 пров. № А/857/1452/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В.

Носа С.П.

за участю секретаря судового засідання Кушик Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Чопський прикордонний загін) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року (ухвалене у м. Ужгород, за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Плеханова П.В., повний текст рішення складено 10.12.2021) у справі № 260/2574/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Чопський прикордонний загін) про визнання бездіяльності протиправною, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 260/2574/21 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо направлення документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років, оформлену листом за № 12/Д-57 від 17.05.2021 року.

Зобов`язано Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України () м.Чоп, вул.Головна,55 А: зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років період військової служби з 21.04.2000 року по 20.11.2020 року на пільгових умовах військової служби із розрахунку - один місяць служби за півтора місяця вислуги років для призначення пенсії за вислугу років; підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого, постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. за № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язано Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надати суду в строк десять днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду, копію якого направити позивачу.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України () м.Чоп, вул. Головна,55 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовну заяву залишити без розгляду або у задоволенні позову відмовити повністю. На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, позаяк з моменту звільнення позивача сплинуло більше семи місяців. Крім того, зазначено, що при опрацюванні відповіді на заяву позивача було встановлено, що позивач не набув право на пенсію відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки календарна вислуга позивача становить лише 19 років 06 місяців 03 дні.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача Рапіта О.П. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затвердженим Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Судом також врахована правова позиція Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладена у постановах по справі №805/3923/18-а від 03.03.2021 та у справі №480/4241/18 від 14 квітня 2021 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника Чопського прикордонного загону «Про особовий склад» від 02 листопада 2020 року №5б7-ОС, позивача звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас без надання права носіння військової форми одягу.

Наказом начальника Чопського прикордонного загону «Про особовий склад» від 20 листопада 2020 року №604-ОС, позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Згідно витягу з наказу начальника 94 прикордонного загону від 20 листопада 2020 року №604-ОС вислуга років позивача станом на 21 листопада 2020 року становить: календарна - 19 років 06 місяців 03 дні, пільгова - 08 років 10 місяців 15 днів, загальна: 28 років 04 місяці 18 днів.

07 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою та просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документи для призначення пенсії за вислугою років із обрахуванням вислуги років на пільгових умовах відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 за № 3-1 та пункту» «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України листом від 17 травня 2021 року №12/Д-57 відмовив позивачу у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області документів, передбачених Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1, для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), оскільки календарна вислуга позивача становить лише 19 років 06 місяців 03 дні, тому права на пенсію за вислугу років він не має.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги, які стосуються клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, то дане клопотання є безпідставним, оскільки правовідносини щодо призначення пенсії позивача виникли з моменту подання позивачем заяви від 07 травня 2021 року, яка не була задоволена відповідачем, оскільки позивач скористався своїм правом на таке звернення, і строк звернення з даним позовом є поданим щодо захисту цього права позивача і не стосується дати його звільнення, у зв`язку з чим посилання на рішення ВС від 11.02.2021 у справі № 240/532/20 та від 22.01.2020 р. у справі №620/1982/19 є помилковим.

Строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України позивачем не пропущено, оскільки він звернувся до суду 22.06.21 року щодо оскарження відмови відповідача від 17.05.21 року (позов здано на пошту 11.06.21 року) у вчиненні дій щодо призначення йому пенсії, а не щодо питань звільнення зі служби.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі по тексту постанови іменовано Закон №2262-XII).

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17-1 Закону №2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №295/6301/17, від 10.07.2019 у справі № 1840/3347/18, від 22.08.2019 у справі №295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі №360/1432/19 та від 27.03.2020 у справі №569/727/17, від 23.06.2020 у справі №750/10827/16-а, від 20.01.2021 у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18. У вищезазначеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Судом встановлено, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 28 років 04 місяці 18 днів ( з якої: календарна - 19 років 06 місяців 03 дні, пільгова - 08 років 10 місяців 15 днів). Такі обставини не заперечуються відповідачем.

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Разом з цим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02 листопада 2006 року «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 07 вересня 2021 року у справі № 761/28991/17, від 04 червня 2021 року у справі № 755/2575/17.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років є протиправною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України вказана справа віднесена судом до справ незначної складності, а відтак на неї поширюються положення пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України.

Ураховуючи, що позивачем не понесено судових витрат при розгляді апеляційної скарги відповідача, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Чопський прикордонний загін) залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 260/2574/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 17 березня 2022 року