Справа № 300/1439/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1439/20 пров. № А/857/1828/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (головуючого судді Боршовського Т.І., ухвалену у письмовому провадженні м. Івано-Франківськ) у справі №300/1439/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення в справі № 300/1439/21, яким задовольнив частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2019 та з 01.03.2019 на підставі рішень відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та від 12.12.2019 № 37 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн.; скасував рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та 12.12.2019 № 37, якими проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн.; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54440,26 грн. та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат. 26.01.2021 Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі № 300/1439/21 залишив без змін.

18.02.2021 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі № 300/1439/21 Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 300/1439/21.

29.11.2021 ОСОБА_1 подав заяву, згідно якої просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по виконанню судового рішення, ухваленого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.10.2020 № 300/1439/20; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 в користь ОСОБА_1 ; встановити судовий контроль з виконанням рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в тримісячний строк з часу вступу судового рішення в законну силу надати звіт про виконання судового рішення, яка мотивована тим, що після набрання законної сили рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/21 та видачі виконавчого листа № 300/1439/21 від 18.02.2021, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для добровільного виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/21. Однак Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 30.03.2021 № 1983-1941/Т-02/8-0900/21 повернуло виконавчий лист без виконання. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що 03.03.2021 відділ перерахунків пенсії управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в добровільному порядку виконав рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/21 та здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 30.11.2019. Внаслідок такого перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нараховано борг перед ОСОБА_1 в сумі 500783,30 грн., який внесений до підсистеми Реєстр судових рішень та підлягає виплаті при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. На думку ОСОБА_1 , вказані обставини свідчать про тривале та безпідставне невиконання рішення суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/21, у зв`язку з фактичною відмовою відповідача від його виконання, що суперечить положенням частини третьої статті 129-1 Конституції України. ОСОБА_1 вважає про наявність підстав для визнання в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по виконанню судового рішення, ухваленого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.10.2020 в справі № 300/1439/20. Також просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 в користь ОСОБА_1 , що за своєю суттю є зміною способу і порядок виконання рішення суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20, порядок здійснення якого регламентований статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20 в порядку, передбаченого статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржуваною ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про визнання в порядку статті 383 КАС України протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по виконанню судового рішення, ухваленого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.10.2020 в справі № 300/1439/20, повернуто заявнику без розгляду. Відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019. Відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

На підставі статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 02.10.2020 Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення в справі № 300/1439/21, яким задовольнив частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2019 та з 01.03.2019 на підставі рішень відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та від 12.12.2019 № 37 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн.; скасував рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та 12.12.2019 № 37, якими проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн.; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54440,26 грн. та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат.

26.01.2021 Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою залишив без задоволення апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі № 300/1439/21 без змін.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Щодо доводів заяви позивача від 01.11.2021 в частині вимог про визнання в порядку статті 383 КАС України протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по виконанню судового рішення, ухваленого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.10.2020 в справі № 300/1439/20, то суд враховує наступне:

Відповідно до частин 1 - 3 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, заява в порядку статті 383 КАС України може бути розглянута судом за умови її відповідності вказаним вище вимогам процесуального закону.

Відповідно до матеріалів справи, з огляду на зміст заяви від 01.11.2021 ОСОБА_1 зазначив, що дізнався про порушення свої прав, в зв`язку з неповним виконанням відповідачем судового рішення від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20, після отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.03.2021 № 1983-1941/Т-02/8-0900/21.

Натомість, ОСОБА_1 звернувся із заявою від 01.11.2021 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через установу поштового зв`язку «Укрпошта» лише 24.11.2021, що підтверджується відміткою на поштовому конверті, тобто більш як через сім місяців після того, як дізнався про порушення своїх прав.

В обґрунтування дотримання строку, передбаченого частиною четвертою статті 383 КАС України, апелянт зазначив, що обрахунок строку необхідно проводити з дати отримання ним, а саме: 21.10.2021 ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 про відмову у відкритті провадження за поданою ним позовною заявою про стягнення невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 в сумі 500783,30 грн.

Проте, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що навіть за умови отримання заявником 21.10.2021 ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 про відмову у відкритті провадження, ОСОБА_1 все ж таки пропустив встановлений частиною 4 статті 383 КАС України десятиденний строк на подання заяви, оскільки звернувся до суду лише 24.11.2021 та поважних причин пропуску строку звернення з відповідним клопотанням суду не подав такі і не зазначив в апеляційній скарзі.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Зважаючи на пропущення ОСОБА_1 встановленого частиною 4 статті 383 КАС України строку, суд першої інстанції правомірно повернув ОСОБА_1 без розгляду заяву від 01.11.2021 в частині вимог про визнання в порядку статті 383 КАС України протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по виконанню судового рішення, ухваленого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.10.2020 в справі № 300/1439/20.

Щодо доводів заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 в користь ОСОБА_1 , то суд враховує наступне:

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, статтею 378 КАС України врегульовані саме процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень і вказаною нормою права визначено, що за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд може встановити або змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

З огляду на зміст заяви від 01.11.2021, ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019.

Колегія суддів вважає правильний висновок суду першої інстанції, що вказана вимога, зазначена в заяві від 01.11.2021, фактично стосується зміни суті резолютивної частини зазначеного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20 та на переконання суду, вказане рішення не потребує встановлення іншого способу та порядку виконання, відмінного від визначеного у рішенні. Рішення суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20 є чітким, зрозумілим і додатково зміни чи встановлення способу і порядку виконання не потребує, також позивача подаючи позовну заяву самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права, звернувшись до суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вчинити дії щодо виплати пенсії, а не стягнення недоотриманої пенсії.

Так, змінюючи рішення із зобов`язання виплатити пенсію на стягнення заборгованості по пенсії в сумі 500783,30 грн., суд фактично вирішить не процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення суду, а надасть оцінку можливості застосування при виконанні судового рішення норм матеріального права, що з огляду на положення вказаної норми процесуального права є неприпустимим. Питання щодо застосування тих чи інших норм матеріального права до спірних правовідносин підлягають вирішенню під час розгляду справи по суті, а не під час розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Таким чином, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин, обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, адже обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Вказані висновки щодо застосування статті 378 КАС України в спірних процесуальних обставинах відповідають висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 13.02.2018 у справі № 279/7584/15-а, в яких Верховний Суд зазначив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу ПФУ здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що примусове виконання судових рішень, де боржниками є державні органи, не пов`язаних зі стягненням коштів з державних органів, чи державного чи місцевого бюджету, з огляду на положення статей 1, 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження», здійснюється державними виконавцями в порядку передбаченим цим Законом.

Як встановлено судом зі змісту заяви ОСОБА_1 та долученої до неї копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.03.2021 № 1983-1941/Т-02/8-0900/21, ОСОБА_1 не звертався до органу державної виконавчої служби про примусове виконання рішення суду від 02.10.2020 в цій справі на підставі виданого судом виконавчого листа № 300/1439/20 від 18.02.2021. Доказів протилежного суду не подано. Отже, позивачем не використано встановлений Державою механізм примусового виконання судового рішення в цій справі. Доказів неефективності такого механізму суду не подано. Такі обставини, на думку суду, не дають можливості дійти висновку про те, що виконання рішення суду істотно ускладнено чи взагалі є неможливим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань 500783,30 грн. невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, оскільки відповідачем здійснено перерахунок пенсії за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 та нараховано борг за вказаний період в сумі 500783,30 грн. який виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України та який внесено в Реєстр судових рішень, тим самим вчинено дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Щодо доводів заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 в частині вимог про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в справі № 300/1439/20, то суд враховує наступне:

Згідно з частинами 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначена процесуальна дія є диспозитивним правом суду, яка може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, правові норми, закріплені у частині 1 статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може (тобто, наділений правом) під час прийняття рішення у справі.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, викладеній у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Судом встановлено, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 та нараховано борг за вказаний період в сумі 500783,30 грн. який виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України та який внесено в Реєстр судових рішень, тим самим вчинено дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Колегія суддів враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі № 300/1439/21, колегія суддів доходить до висновку про передчасність застосування судового контролю в порядку статті 382 КАС України, також відповідно до матеріалів справи, позивачем не використано передбаченого національним законодавством порядку примусового виконання судових рішень, а з огляду на зміст заяви від 01.11.2021 та долученого до неї листа відповідача від 30.03.2021 № 1983-1941/Т-02/8-0900/21, суд не бачить підстав для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі.

Водночас, суд правомірно роз`яснив заявнику про те, що, в разі виникнення додаткових обставин, він не позбавлений права повторно звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення судового контролю до суду, який прийняв рішення від 02.10.2020 в цій справі.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримано норм процесуального законодавства та вірно встановлено обставини, які мають значення для прийняття ухвали, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали. суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328, 378, 382, 383 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі №300/1439/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль