Справа № 300/5829/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2022 р. справа № 300/5829/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про зобов`язання нарахувати та виплатити

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 12.04.2020, в силу виконанням професійних обов`язків виїхав на виклик за адресою Бельведерська 42 кв. 45, з приводу цукрового діабету, як виявилося у подальшому у пацієнта було лабораторно підтверджено захворювання на короновірусну інфекцію COVID-19. 19.04.2020 відчув симптоми захворювання, а 23.04.2020 його стан погіршився і він звернувся за допомогою в КНП "Центральна міська клінічна лікарня" де провели ПЛР тестування №5111 "позитивний" від 29.04.2020, в зв`язку із чим 06.05.2020 був переведений в реанімаційне відділення з погіршенням стану здоров`я. Комісією з розслідування професійного захворювання, утвореною наказом КНП "Обласний Клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради", 03.11.2020 затверджено акт за формою Н-1/П про гостре професійне захворювання та визнано таким, що пов`язане з виробництвом. В подальшому, медико-соціальною експертною комісією 19.05.2021 встановлено позивачу III групу інвалідності 30 відсотків втрати професійної працездатності в наслідок захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19 на період з 19.05.2021 до 01.06.2022. В зв`язку із наведеним, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо отримання передбаченої законодавством страхової виплати, але у такій виплаті відмовлено. Проте на думку позивача, відповідачем не враховано, що алгоритм дій медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, виключає можливість особам, які захворіли коронавірусною хворобою (COVID-19) вплинути на прискорення отримання певного рішення такої МСЕК. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 12.02.2022. Проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що інфікування гострою респіраторною хворобою (COVID-19) виявлене у позивача 22.04.2020 та підтверджується актом за формою Н-1/П від 03.11.2020, а встановлення III групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності внаслідок такого захворювання визначено 19.05.2021, тобто поза межами одного року, що в силу вимог статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" виключає можливість призначення спірної страхової виплати. Відтак, заявлені вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.

Згідно копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4232/20 від 26.05.2020, позивач у період з 23.04.2020 по 26.05.2020 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: коронавірусна інфекція, важкий перебіг, негоспітальна двобічна полісегментарна пневмонія, важкий перебіг(а.с.12).

Відповідно до акту розслідування нещасного випадку (гострого професійного захворювання), що стався 22.04.2020 КНП "Обласний Клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради", від 03.11.2020 встановлено, що ОСОБА_1 внаслідок виконання своїх професійних обов`язків захворів на гостру респіраторну хворобу СОVID - 19, спричинену коронавірусом SARS-СоV-2, а саме забезпечення безпечних умов праці (а.с.4-9).

За довідкою Обласної медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 233198 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 групи з 19.05.2021, причина інвалідності - професійне захворювання (а.с.13).

Згідно з довідкою Обласної медико-соціальної експертної комісії серії АБ № 0036383 від 19.05.2021 у ОСОБА_1 визначено 30 % втрати професійної працездатності (зворотній бік а.с.13).

18.08.2021 позивачем подано до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області звернення про надання роз`яснення, щодо виплати разової допомоги відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" в зв`язку із встановленням медичному працівнику ІІІ групи інвалідності та 30% втрати працездатності внаслідок захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, що настало під час виконання професійних обов`язків (а.с.11).

Листом від 19.08.2021 за №03-28/1220 відповідач повідомив позивача про те, що призначення разової страхової виплати суперечить статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п.2 "Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів", затвердженого постановою КМУ від 17.06.2020 №498, оскільки інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19(22.04.2020) та встановлення інвалідності і ступеня втрати професійної працездатності(19.05.2021) відбулися поза межами одного року (а.с.10).

Вважаючи наведену відмову відповідача протиправною і такою, що порушує його право на отримання страхової виплати у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності та втрати 30% працездатності, позивач звернувся в суд за захистом свого права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Спірні відносини між сторонами щодо підстав забезпечення Державою страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я, зумовлених захворюванням на інфекційні хвороби, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб, та порядку і розмірів їх виплат регулюються правовими нормами Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 6 квітня 2000 року N 1645-III (надалі - Закон N 1645-III), що були чинні на день їх виникнення.

За приписами статті 39 Закону N 1645-III захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Держава забезпечує страхові виплати в таких розмірах медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі встановлення групи інвалідності протягом одного календарного року, що настала внаслідок захворювання коронавірусною хворобою (COVID-19), за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, але не менше 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року;

Розмір та порядок здійснення страхових виплат, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм надання Фондом соціального страхування України (далі - Фонд) страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених статтею 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а також розміри таких страхових виплат визначені в Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 р. N 498 (надалі - Порядок № 498).

Цей Порядок визначає механізм надання Фондом соціального страхування України (далі - Фонд) страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених статтею 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а також розміри таких страхових виплат.

Відповідно до п. 2 Порядку № 498 у разі встановлення медичному працівникові групи інвалідності та ступеня втрати працездатності протягом одного календарного року внаслідок захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, що настало під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, виплата проводиться разово у таких розмірах:

400-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - для осіб з інвалідністю I групи;

350-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - для осіб з інвалідністю II групи;

300-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - для осіб з інвалідністю III групи.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства слідує, що однією із основних умов страхової виплати медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я є встановлення групи інвалідності протягом одного календарного року, що настала внаслідок захворювання коронавірусною хворобою (COVID-19), за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно листа від 19.08.2021 за №03-28/1220, ОСОБА_1 роз`яснено, що підстави для виплати одноразової допомоги відсутні, оскільки виявлення у позивача інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, а в подальшому встановлення групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з цією хворобою відбулося поза межами одного року.

З цього приводу суд зазначає, що згідно матеріалів адміністративної справи, інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, виявлене у позивача 22.04.2020, що підтверджене актом за формою Н-1/П від 03.11.2020, а встановлення групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з цією хворобою МСЕК визначено 19.05.2021, тобто поза межами одного року, що є порушення вимог статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та пунктом 2 "Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів", затвердженого постановою КМУ від 17.06.2020 №498.

Крім того, суд звертає увагу, що, вищезазначені обставини ОСОБА_1 не спростовані.

Стосовно тверджень позивача, що алгоритм дій медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, врегульовано вимогами статті 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року N 131 та виключає можливість особам, які захворіли коронавірусною хворобою (COVID-19) вплинути на прискорення отримання певного рішення такої МСЕК, суд зазначає, що такі є безпідставними, оскільки в даній справі алгоритм дій медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків не є предметом дослідження та не оскаржуються позивачем.

Відтак, встановлені судом фактичні обставини справи та системний аналіз усіх застосованих правових норм дозволяють суду дійти висновку, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області дійшло правильного висновку щодо відсутності правових підстав для страхової виплати ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та втрати 30% працездатності, оскільки виявлення у позивача інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, а в подальшому встановлення групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з цією хворобою відбулося поза межами одного року.

Враховуючи вищевикладене, заявлена позовна вимога про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності та втрати 30% працездатності з 19.05.2021є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області (, вул. А. Мельника, 11, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.