Справа № 420/6871/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6871/18

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №420/6871/18 за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області, за участю третіх осіб: Кабінету Міністрів України, Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправним пункту наказу та про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт другий наказу керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області № 4-ОС від 15 лютого 2017 року щодо присвоєння позивачу найнижчого 9 рангу державного службовця;

- зобов`язати відповідача індивідуальним актом (наказом) поновити порушене право та відновити правовий статус позивача, у спосіб присвоєння йому згідно Закону України «Про державну службу» відповідний найвищий 3 (третій) ранг державного службовця категорії посад «Б» (посада керівника), який дзеркально відповідає протиправно позбавленому не в судовому порядку, раніше присвоєному, найвищому рангу державного службовця категорії посад керівника районного рівня як: рівнозначна посада та рівнозначний найвищий ранг такої посади.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області. Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26 листопада 2019 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року скасовано.

Ухвалено по справі постанову, якою позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу № 4-ОС від 15 лютого 2017 року керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в іншій частині задоволено частково.

Зобов`язано керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця, починаючи з листопада 2018 року, з урахуванням періоду роботи позивача на державній службі з 17.01.2001 по 03.10.2002 та з 19.09.2005 по 21.07.2011.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

27 січня 2022 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у зв`язку із наявністю істотних обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, що звертається із заявою, на час розгляду справи. Такою істотною обставиною ОСОБА_1 вважає рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.12.2021 року по справі № 640/6596/21 про задоволення позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, яким визнано протиправним та нечинним перше речення абзацу першого пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.04.2016 №306, а саме: «Державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби».

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. Ухвалою від 16 березня 2022 року апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке подано 16.03.2022, як таке, що не відповідає вимогам ч.2 ст.195 КАС України

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 , матеріали справи, колегія суддів приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України встановлені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

На обґрунтування підстав для перегляду постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 року позивач посилається на п.1 ч.2 ст.361 КАС України, а саме на наявність рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.12.2021 року по справі № 640/6596/21.

Так, зазначеним рішенням адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України задоволено. Визнано протиправним та нечинним перше речення абзацу першого пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.04.2016 №306, а саме: «Державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправним та нечинним першого речення абзацу першого пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.04.2016 №306, а саме: «Державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби.» у відповідному виданні, після набрання рішенням законної сили.

Саме факт визнання протиправним та нечинним першого речення абзацу першого п.10 Порядку № 306 ОСОБА_1 вважає нововиявленою обставиною.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом рішень Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

З викладеного вбачається, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не суперечить принципу юридичної визначеності, проте саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, а також у постановах Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 826/15038/17, від 22.02.2021 у справі № 420/3785/19, від 10.03.2021 у справі № 826/15267/17, від 21.04.2021 у справі № 826/11952/16 та від 22.02.2022 року у справі № 826/17492/16.

Як вже зазначалось вище, нововиявленою обставиною ОСОБА_1 вважає визнання протиправним та нечинним першого речення абзацу першого п.10 Порядку № 306.

За приписами ст. 265 КАС України, резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 цієї статті визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

В свою чергу, відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.2 ст.255 КАС України).

Разом з тим, згідно відомостей ЄДРСР, 25 січня 2022 року Шостим апеляційним адміністративним судом витребувано матеріали справи № 640/6596/21 з Окружного адміністративного суду м.Києва для розгляду апеляційної скарги Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що станом на час звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва№ 640/6596/21 не набрало законної сили, а отже були відсутні підстави, передбачені п.1 ч.2 ст.361 КАС України для перегляду постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року.

Додатково судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 у справі № 477/1012/14-а.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29.08.2018 у справі №552/137/15-ц.

З відомостей ЄДРСР вбачається, що з позовною заявою до Окружного адміністративного суду м.Києва ОСОБА_1 звернувся у березні 2021 року (ухвала про відкриття провадження 17 березня 2021 року м. Київ № 640/6596/21), тобто більше ніж через рік після перегляду Верховним Судом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та ухвалення остаточного рішення по цій справі 26.11.2019 року.

Як станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою, так і станом на час ухвалення остаточного рішення по цій справі № 420/6871/18, п.10 Порядку № 306 був чинний в тій редакції, в якій його застосовано колегією П`ятого апеляційного адміністративного суду при вирішенні справи.

Враховуючи приписи ч.2 ст.265 КАС України, перше речення абзацу першого пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.04.2016 №306 втратить чинність не раніше ніж з 08 грудня 2021 року, а отже жодним чином не може вплинути на висновки, викладені П`ятим апеляційним адміністративним судом 24 липня 2019 року у постанові по цій справі, тим більше, що апеляційним судом судове рішення не було мотивовано положеннями п.10 Порядку № 306.

З наведеного вбачається, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду 24 липня 2019 року не підлягає задоволенню.

Приписами п.1 ч.4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції (частина друга статті 369 Кодексу).

Керуючись статтями 248, 256, 311, 361, 367, 368, 369 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №420/6871/18.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко