Справа № 1.380.2019.005956
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005956
про залишення позовної заяви без розгляду
22 березня 2022 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень комісії про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити певні дії,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:
зобов`язати внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних, а саме: №217 від 24.10.2017 року, №276 від 27.10.2017 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправними дії та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області №939376/ від 02.10.2018 року та №948228/ від 09.10.2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних №217 від 24.10.2017 року та №276 від 27.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати подані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 податкові накладні №217 від 24.10.2017 року та №276 від 27.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в день подання таких податкових накладних.

Постановою від 23.04.2020 року Восьмий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишив без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №1.380.2019.005956 без змін.

Постановою від 29.12.2021 року Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року адміністративну справу прийнято до розгляду.

24.02.2022 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить позовну заяву залишити без розгляду.

Вказане клопотання мотивоване тим, що позивач подаючи даний позов пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Позивач у клопотанні про поновлення пропущеного строку від 22.02.2022 року зазначає, що судова практика стосовно питання строку звернення до суду щодо оскарження рішень про відмову у реєстрації податкової накладної неодноразово змінювалась, з огляду на що він був позбавлений можливості передбачити зміну тлумачення положень щодо процесуальних строків.

При цьому, посилається на постанову Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19.

Розглядаючи питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено у ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі ПК України) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Згідно із підп.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.102.1 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 02.07.2020 року у справі №1.380.2019.006119 Верховним Судом зазначено наступне: «Враховуючи ж питання, яке поставлено перед судом у межах цієї справи, а також зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною першою статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 123 КАС України, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» не повідомлено. Не наведено про наявність таких і в апеляційній та касаційній скаргах».

До аналогічних висновків Верховний Суд також дійшов у постановах від 15.07.2021 року у справі №640/20721/19 та від 02.07.2020 року у справі №1.380.2019.006119.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах повинен застосовуватись загальний строк позовної давності передбачений ч.2 ст.122 КАС України, а саме шість місяців з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Враховуючи, що спірні рішення були прийняті контролюючим органом 02.10.2018 року та 09.10.2018 року відповідно, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду із даним позовом.

Також, судом не встановлено, а позивачем не наведено достатніх аргументів, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 року справа №500/2486/19, оскільки у спірних правовідносинах не було сталої судової практики а тому не було поважних причин пропуску строків звернення до суду.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у згаданій постанові від 15.07.2021 року у справі №640/20721/19 Верховний Суд звернув увагу на наступне: «Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.».

Відтак, посилання позивача на те, що вищезгадані постанови були ухвалені Верховним Судом після прийняття контролюючим органом спірних рішень до уваги судом не беруться.

У відповідності до положень п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовну заяву належить залишити без розгляду, у відповідності до вимог ч.2 ст.122 КАС України.

Що стосується повернення судового збору, суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», вказане питання буде вирішуватись судом після подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 122, 248, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень комісії про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк