Справа № 380/18455/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради (Код ) під час перевірки та розгляду звернення позивача від 14.06.2021 року, яка полягає в невиконанні законного зобов`язання згідно ст.19 Закону України «Про звернення громадян» - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Результатом такої бездіяльності стало обмеження моїх законних заявлених у зверненні від 14.06.2021 року прав гарантованих ст.18 Закону України «Про звернення громадян», а саме: права особисто викласти аргументи по суті звернення, бути присутнім при розгляді мого звернення та брати участь в перевірці скарги;

- зобов`язати відповідача повторно провести перевірку та розгляд звернення позивача від 14.06.2021 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням необхідності виконання законного зобов`язання передбаченого ст.19 Закону України «Про звернення громадян» - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу та надати обґрунтовану відповідь за результатами повторного розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.06.2021 звернувся до Кабінету Міністрів України де вказав, що Львівська ОДА ухиляється від реалізації повноважень передбачених статтею 20 Закону України «Про відходи», а також не вживає заходів щодо виконання вимог статті 12 Закону України «Про відходи». Вказує, що також заявив право бути присутнім під час розгляду та право особисто викласти аргументи посадовій особі чи органу який буде проводити перевірку, прийняти участь в перевірці звернення. Зазначає, що звернення було скероване до Львівської ОДА, а в подальшому скероване для розгляду за належністю до Сокільницької сільської ради, яка на зазначене звернення надала відповідь 06.07.2021 року за №1506. Однак вказує, що заявлені законні права під час перевірки та розгляду скарги були обмежені, та протиправно відсторонено позивача від участі в перевірці та розгляді звернення, в чому вбачає протиправну бездіяльність відповідача. Вважає, що такий розгляд звернення не можна вважати об`єктивним адже відповідач позбавив позивача можливості надавати доводи та аргументи в обґрунтування скарги.

Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечує, щодо задоволення позовних вимог та вказує, що звернення ОСОБА_1 від 14.06.2021 до Прем`єр-міністра України Шмигаля Д.А. щодо призначення службової перевірки (чи розслідування) з приводу ігнорування Львівською обласною державною адміністрацією вимог статей 12 та 30 Закону України «Про відходи», просив надати йому можливість бути присутнім при розгляді даного звернення з метою захисту його законних прав та інтересів. Вказує, що з долученого позивачем листа ЛОДА, звернення ОСОБА_1 від 14.06.2021 М-12663140 та ЗВГ-54-М-2178/21 від 24.06.2021 скеровано за належністю. Сокільницька сільська рада не є органом уповноваженим проводити службову перевірку (чи розслідування) щодо діяльності Львівської обласної державної адміністрації. Зазначає, що до Сокільницької сільської ради позивач з таким зверненням не звертався, відповідно, прохання про розгляд такого в його присутності не заявляв. Відтак, Сокільницькою сільською радою листом від 06.07.2021 Вих.№1506 надано відповідь щодо стихійного сміттєзвалища, яке розташоване за адресою: Львівська область, Львівський район, с.Сокільники, автошлях Т1416, про яке йдеться в зверненні позивача від 14.06.2021. Відповідь скеровано до директора департаменту паливно-енергетичного комплексу, енергоефективності та житлово-комунального господарства Львівської ОДА та ОСОБА_1 . Вважає, що розгляд звернення без участі безпосередньо самого заявника, на що, як на порушення вказує позивач, є таким, що жодним чином не порушило його прав. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав суду клопотання/заяву в якій заперечив щодо доводів відповідача у відзиві. Зазначив, що право громадянина особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, забезпечується обов`язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Зазначені висновки також узгоджуються із висновками Верховного Суду щодо застосування статей 19 та 18 Закону України "Про звернення громадян" викладених у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №761/22657/14-а, від 24 січня 2019 року у справі №826/8888/16, від 31 січня 2019 року у справі №826/12287/16, від 22 квітня 2020 року у справі №826/13116/16.

Ухвалою від 18.03.2022 відмовлено в залученні до участі у справі третіх осіб.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановлено

ОСОБА_1 14.06.2021 звернувся до прем`єр міністра України, із скаргою на Львівську ОДА щодо ухилення від реалізації повноважень передбачених статтею 20 Закону України «Про відходи», а також не вживає заходів щодо виконання вимог статті 12 Закону України «Про відходи».

У вказаній скарзі заявив право бути присутнім під час розгляду та право особисто викласти аргументи посадовій особі чи органу який буде проводити перевірку, прийняти участь в перевірці звернення.

Звернення позивача скероване до Львівської ОДА та згідно листа №ЗВГ-ВИХ-1443/0/21 від 09.07.2021 зазначене звернення скероване для розгляду за належністю до Сокільницької сільської ради.

Відповідь на зазначене звернення надано Сокільницькою сільською радою 06.07.2021 за №1506. У змісті вказаної відповіді зазначено про розгляд питань щодо стихійних сміттєзвалищ на території с. Сокільники.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправні дій щодо неналежного розгляду скарги, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року (далі - Закону № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

У статті 18 Закону №393/96-ВР передбачено, що особа, яка звернулась із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, бути присутньою при розгляді заяви чи скарги.

При цьому зазначені права відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР забезпечуються обов`язком органів держвлади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, ЗМІ, їх керівників та інших посадових осіб на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Відповідно до статті 19 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно матеріалів справи позивач звернувся до відповідача із скаргою у якій заявив право бути присутнім під час розгляду свого звернення.

Судом встановлено, що відповідачем не забезпечено вимоги позивача на його право особисто викласти аргументи відповідачу при перевірці його скарги. При цьому позивач просив розглядати скаргу за його участю.

Із цього приводу суд зазначає, що право заявника бути присутнім при розгляді заяви чи скарги забезпечується обов`язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян», а саме практичного забезпечення гарантованого ст.18 Закону №393/96-ВР права позивача особисто викласти аргументи особі, яка перевіряла його скаргу, чим допустив протиправну бездіяльність.

Висновки аналогічного характеру висловлені Верховним Судом в постанові від 31.01.2019 в справі №826/12287/16.

Суд звертає увагу на те, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач не спростував позовних вимог, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Позивачем не надано доказів понесення судових витрат, тому такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 14.06.2021.

3. Зобов`язати Сокільницьку сільську раду (вул. С. Стрільців, 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130; ) повторно провести перевірку та розгляд звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН : НОМЕР_1 ) від 14.06.2021 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Повний текст рішення складений 18.03.2022.

Суддя Коморний О.І.