Справа № 380/22381/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року справа № 380/22381/21

11 год. 15 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лубоцької Н.І., представника позивача Безбородька Т. М., представника відповідачів 1, 2 Слиш Г. С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів і поновлення на роботі

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач-1), Львівської обласної прокуратури (далі відповідач-2) у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати прийняте П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) рішення № 220 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» відповідно до якого прокурор Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури № 2344к від 23 жовтня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким звільнено позивача з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року;

- поновити позивача на посаді прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області з 28 жовтня 2021 року;

- стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29 жовтня 2021 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

Також просить відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України, допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі місячної заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначив, що з 24.09.2012 по 28.10.2021 працював в органах прокуратури Львівської області. Вказав, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 113-ІХ, 08.10.2019 подав на ім`я Генерального прокурора заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. Стверджує, що 04.11.2020 складав іспит у формі анонімного тестування на виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та на загальні здібності і навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами якого набрав 82 із 100 можливих балів, при необхідних 70 балах. За результатами проходження другого етапу іспиту позивач отримав середній арифметичних бал 92 бали, що було менше ніж прохідний бал (93). Протоколом засідання Першої кадрової комісії № 10 від 04.11.2020 затверджено список осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, де в Додатку 2 до Протоколу № 75 зазначено « ОСОБА_1 ». Позивач зазначив, що 05.11.2020 подав на ім`я голови Першої кадрової комісії заяву з проханням надати можливість перездати тестування на загальні здібності та навички. Протоколом № 12 від 20.11.2020 Першої кадрової комісії вказану заяву позивача задоволено та вирішено внести ОСОБА_1 до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки; виключено позивача із списку осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Стверджує, що 23.11.2020 на електронну адресу пошту надійшов лист Першої кадрової комісії, у якому повідомлено ОСОБА_1 про задоволення його заяви від 05.11.2020, а також про те, що інформацію щодо місця та дати складання вказаного іспиту буде розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Зазначив, що листом від 23.10.2021 Львівської обласної прокуратури позивача повідомлено, що відповідно до рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 № 220 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» наказом Львівської обласної військової прокуратури його звільнено із займаної посади та органів прокуратури Львівської області з 28.10.2021. На підставі вказаного рішення П`ятнадцятої кадрової комісії 23.10.2021 виконувачем обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури видано наказ № 2344к «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно з яким позивача звільнено з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури з 28.10.2021 року». Позивач вважає, що оскаржувані акти прийняті не в межах, спосіб та порядку, що визначені чинними законодавством, а тому наявні підставі для їх скасування. Зазначив, що включення до другого етапу професійної атестації прокурорів теми «загальні здібності та навички» суперечить Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури». Відтак позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.02.2022 закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів і поновлення на роботі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1115 від 05.01.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування відзиву зазначив, що Законом № 113-ІХ не передбачено повторного проходження прокурором атестації або одного з її етапів. Вказав, що наказом Генеральної прокуратури України від 17.02.2021 № 40 днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15 березня 2020 року. У зв`язку із вказаними обставинами, позивачем подано заяву про проходження атестації. Стверджує, що 04.11.2020 за результатами анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрав 87 балів, що є менше ніж прохідний бал, необхідний для допуску до наступного етапу оцінювання співбесіди. На підставі вищевикладеного рішенням кадрової комісії позивача визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію. Також зазначив, що ОСОБА_1 подав заяву, в якій повідомив про технічні недоліки у роботі комп`ютерної техніки, що негативно вплинуло на результати тестування з проханням перенести іспит вже після проходження тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки. Стверджує, що така заява не є доказом наявності певних технічних збоїв. При цьому зазначив, що доказів того, що позивач мав такі зауваження до закінчення тестування останнім не надано. Відтак просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1441 від 06.01.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що доводи позивача про те, що Законом № 113-ІХ не передбачено проходження прокурорами ІІ етапу атестації, а саме: тестування на загальні здібності та навички, є безпідставними з огляду на приписи п. 13 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» вказаного Закону. Також стверджує, що таке тестування є виправданим, адже Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII встановлено підвищені вимоги до професійного рівня прокурорів. Зазначив, що позивачем завершено тестування під час другого етапу атестації та фактично використано своє право на проходження відповідного етапу атестації. Повідомив, що на засіданні Комісії 04.11.2020 складено список прокурорів, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набравши менше 93 балів, та зазначено, що позивач склав іспит з результатом в 92 бали. Проте, вказаною комісією рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийняте, що свідчить про те, що Комісією прийнято процедурне, а не остаточне рішення. Разом з цим, Комісією 20.11.2020 розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про призначення нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Водночас відповідач-1 звернув увагу на те, що жодною нормою законодавства не передбачені строки, протягом яких повинні бути призначені нові час і дату складання іспиту. Наказом Генерального прокурора від 16.07.2021 № 236 визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422 «Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)». Наказом Генерального прокурора від 22.07.2021 № 239 створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). На засіданні Комісії № 15 розглянуто заяву позивача про повторне проходження тестування з підстав неналежної роботи комп`ютерної техніки і програмного забезпечення. Стверджує, що згідно з відомостями про результатами складання іспиту, проходження такого з боку позивача завершено. Однак, під час проходження тестування звернень від позивача до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до пункту 7 розділу І Порядку № 221 не складалися. Також зазначив, що позивач з`явився на іспит і до початку тестування не подавав до кадрової комісії заяву про перенесення дати іспиту у зв`язку із поважною причиною. На думку відповідача-1 сам факт звернення прокурора із заявою про технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності. Відтак з урахуванням пункту 17 розділу ІІ Закону України № 113-ІХ та пункту 7 розділу І Порядку № 221, підстав для повторного проходження позивачем тестування Комісією № 15 не встановлено. З огляду на викладене, з урахуванням неуспішного результату проходження іспиту, керівником регіональної прокуратури (Львівської обласної прокуратури) прийнято наказ № 2344к від 23.10.2021 про звільнення позивача з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області та з органів прокуратури. Вважає, що наказ про звільнення ОСОБА_1 є таким, що прийнятий уповноваженою особою у спосіб та в межах визначених чинним законодавством та не може бути скасованим.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача-1 (вх. № 6918 від 25.01.2022) у якому заперечив проти доводів відповідача-1 зокрема вказав, що Першою кадровою комісією не винесено рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Просив позов задовольнити.

Також від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2 (вх. № 7260 від 26.01.2022) у якому спростував доводи відповідача-2 з підстав, викладених у позовній заяві; просив позов задовольнити повністю.

Від відповідача-1 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1766ел від 07.02.2022) у яких заперечив проти тверджень представника позивача про те, що Першою кадровою комісією не винесено рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповідях на відзив (вх. № 7260 від 26.01.2022 та № 6918 від 25.01.2022). Просив позов задовольнити.

Представниця відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечила повністю з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву (вх. № 1115 від 05.01.2022 та вх. № 1441 від 06.01.2022), клопотанні (вх. № 6046 від 21.01.2022) та запереченні на відповідь на відзив (вх. № 1766ел від 07.02.2022). Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд заслухав вступне слово позивача, представника позивача, представниці відповідачів, з`ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , в період з 24.09.2012 року по 28.10.2021 року працював в органах прокуратури України

У зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-ІХ, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури розпочалася атестація, яка проводиться у порядку, передбаченому законодавством.

За наслідками проходження ІІ етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, ОСОБА_1 набрав 92 бали при прохідній кількості балів - 93.

П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів прийнято рішення від 13.09.2021 № 220 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

На підставі зазначеного рішення комісії, наказом виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2344к позивача звільнено з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 28.10.2021.

Вважаючи рішення п`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 № 220, наказ керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2344к незаконними та безпідставними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 4 Закону № 1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону № 1697-VII встановлено, що незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

До Закону України "Про прокуратуру", були внесені зміни Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX (діє з 25 вересня 2019 року).

Зокрема, в тексті Закону № 1697-VII слова "Генеральна прокуратура України", "регіональні прокуратури", "місцеві прокуратури" замінено відповідно на "Офіс Генерального прокурора", "обласні прокуратури", "окружні прокуратури".

Згідно пунктів 6, 7 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ, встановлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно із п. 11 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX, графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису.

На виконання вимог Закону № 113-IX, наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221).

Згідно з п. п. 1, 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, атестація прокурорів - це встановлена розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач на виконання наведених вимог законодавства 08.10.2019 подав Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружних прокуратурах.

ОСОБА_1 успішно пройшов перший етап атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, та було допущена до проходження другого етапу - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 04 листопада 2020 року у АДРЕСА_1 , культурний центр "М82".

Складання іспиту було призначено у складі 4 групи (180 чоловік). Іспит включає 60 запитань та складається з 2 блоків: вербальний (8 хвилин) та абстрактно - логічний (20 хвилин), який проводився Першою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створеною наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422.

За результатами складення іспиту ОСОБА_1 системою визначено кількість балів - 92 (прохідний - 93).

Відповідно до протоколу № 10 засідання першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 04 листопада 2020 року затверджено список осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (додаток 2), у який включено ОСОБА_1 .

Після завершення тестування ОСОБА_1 05.11.2020 подав заяву до комісії, в якій повідомив, що 04.11.2020 він складав іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності і навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами якого позивачем набрано 92 бали за результатами вербального тесту та 91 бал за результатами абстрактно-логічного тесту; середній арифметичний бал: 92. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із таким результатом та просив надати йому можливість ознайомитись із повним переліком, пройдених ним 04.11.2020 тестових питань, наданих ним відповідей та відповідей, закладених у програму, як правильних. Також звернув увагу на те, що ряд тестових питань вербального блоку та варіанти їх відповідей у білеті позивача були сформульовані некоректно, а також на останні 2 тестові питання абстрактно-логічного блоку, ймовірно, система автоматично зарахувала надані ОСОБА_1 відповіді як неправильні через тривалий час надання на них відповіді. Просив надати йому можливість повторно скласти іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

ОСОБА_1 11.11.2020 подав заяву до комісії щодо можливості повторної здачі іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у зв`язку із тим, що під час складання вказаного іспиту 04.11.2020 року погано себе почував. Зазначив, що напередодні дати іспиту звернувся до сімейного лікаря у Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» із скаргами на погане самопочуття, а саме стискання в грудній клітці, головний біль, після чого йому встановлено діагноз «вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу». Сімейним лікарем ОСОБА_1 призначено лікування, зокрема внутрішньом`язові ін`єкції та таблетки, після прийняття яких його стан частково покращився. Водночас під час складання іспиту стан позивача раптово погіршився, розпочалося стискання у грудній клітці, головний біль, запаморочення, що позбавило його можливості належним чином скласти іспит. Також позивач 05.11.2020 звернувся до сімейного лікаря в Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» із скаргами на стискання в грудній клітці, головний біль та після проведення огляду лікарем підтверджено діагноз «вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу» Просив надати йому можливість повторно скласти іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Перша кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на засіданні розглянула заяви ОСОБА_1 та прийняла рішення по 6 питанню порядку денного, протокол № 12 від 20.11.2020:

- про задоволення заяв позивача, внести його до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- виключити ОСОБА_1 зі списку осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- відповідно до п. 7 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на тестування на загальні здібності та навички.

Наказом керівника Львівської обласної прокуратури від 12.03.2021 № 348к з 15.03.2021 тимчасово визначено робоче місце ОСОБА_1 у Червоноградській окружній прокуратурі Львівської області.

Разом із тим, Генеральним прокурором 16 липня 2021 року видано наказ № 236 "Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)", яким визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422 "Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)".

Натомість, наказом Генерального прокурора від 16 липня 2021 року № 239 "Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія).

П`ятнадцятою кадровою комісією з часу її створення не було призначено ОСОБА_1 нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

На засіданні П`ятнадцятої кадрової комісії 26.08.2021 розглядалось питання про включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 (питання 41), за включення до графіку проголосувало «за» - 0, «проти» - 4.

П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур прийнято рішення № 220 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», а саме, про те, що прокурор Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.

Пунктом 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.10.2019 № 233, передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття. Проте, як встановлено судом, у порушення вказаних вимог, у рішенні П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 № 220 наявне лише посилання на результати складання ОСОБА_1 іспиту 04.11.2020.

Водночас, відсутня будь-яка мотивація із зазначенням обставин, що вплинули на прийняття такого рішення, враховуючи наявність протоколу № 12 Першої кадрової комісії від 20.11.2020 щодо виключення позивача із списку осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та призначення нових часу та дати складання іспиту.

Таким чином, не скасовуючи і не змінюючи чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, П`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже було вирішено 20.11.2020 Першою кадровою комісією.

Суд доходить висновку про те, що Закон № 113-ІХ, Порядок № 221 та Порядок № 233 не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими ж самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення попередньої кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту, як і не передбачають вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту чи проведення співбесіди, як не передбачають і права комісії або дій по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту.

Крім того, першою кадровою комісією було розглянуто заяви позивача та прийнято з цього приводу рішення, оформлене протоколом № 12 від 20.11.2020, яким заяви вирішено по суті, а отже це процедурне рішення вже реалізовано.

Варто зауважити, що за змістом Порядків № 221 та № 233 прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації. Таке рішення ухвалюється кадровою комісією за підсумками кожного з етапів атестування, у тому числі в разі, якщо прокурор на іспиті набрав бал, менший за прохідний, проте якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, то обов`язком комісії є призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

На думку суду, у цьому випадку єдиним можливим правомірним варіантом дій п`ятнадцятої кадрової комісії було визначити позивачу конкретну дату складання іспиту на загальні здібності та навички і скласти відповідний графік складання іспитів із включенням до нього позивача.

Таким чином, слід дійти висновку, що вказаним рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії порушено право ОСОБА_1 на можливість проходження атестації відповідно до порядку, встановленого Законом України № 113-ІХ та Порядком проходження прокурорами атестації.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Як встановлено судом, Офіс Генерального прокурора та створені ним кадрові комісії не дотримувалися власних встановлених процедур, оскільки ще 20.11.2020 Перша кадрова комісія визнала іспит від 04.11.2020 для ОСОБА_1 таким, що не відбувся і визнала необхідність призначення нової дати його складання, а майже через рік - 13.09.2021 П`ятнадцята кадрова комісія, на підставі результатів цього ж іспиту, прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 220 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд відхиляє посилання відповідачів на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 21.09.2021 у справі № 200/5038/20-а, від 21.09.2021 у справі № 160/6204/20, від 24.09.2021 у справі № 160/6596/20, від 24.09.2021 у справі № 140/3790/19, від 24.09.2021 у справі № 280/4314/20, у справах № 280/3705/20, 580/1859/20, 160/6148/20, 520/7026/20, 500/1254/20, 200/4759/20, оскільки обставини у зазначених справах докорінно відрізняються від обставин у цій справі, яка розглядається, саме наявність чинного рішення кадрової комісії, яким позивачу призначено нову дату іспиту (хоча і без визначення конкретної календарної дати) у зв`язку з технічними проблемами є вирішальною у даному спірному випадку.

Оскаржуване рішення П`ятнадцятої кадрової комісії надійшло до Львівської обласної прокуратури та на підставі цього рішення комісії наказом виконуючого обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2344к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 28.10.2021.

Таким чином, враховуючи той факт що підставою звільнення ОСОБА_1 фактично слугувало рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, суд вважає, що наказ виконуючого обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2344к пов`язаний виключно з висновками П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 , тому на переконання суду, такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з абз. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, враховуючи, що позивача протиправно звільнено із займаної посади, позивач підлягає поновленню на публічній службі на посаді прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області з 29 жовтня 2021 року.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

Згідно з довідкою Львівської обласної прокуратури № 21-1319вих-21 від 08.11.2021 року, середньоденна заробітна плата позивача станом складає 351,92 грн.

Позивача звільнено з 28 жовтня 2021 року.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, в даному випадку з 29 жовтня 2021 року по 10 березня 2022 року (90 робочих днів).

На підставі вищевикладеного, стягненню на користь позивача з відповідача підлягає сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 10 березня 2022 року (90 робочих днів) в розмірі 31672,80 грн (351,92 грн - середньоденний заробіток х 90 робочих дні).

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року № 18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи надані докази, а також норми чинного законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом розгляду в цій адміністративній справі є дії відповідача щодо звільнення позивача із публічної служби, поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Разом з тим, як слідує з квитанції № СВ05829022/1 від 24.11.2021 позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 908,00 грн.

Відтак позивач сплатив судовий збір при відсутності обов`язку такий сплачувати.

Суд зазначає, що позивач має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заявив, що докази понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу подасть у строк, встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України. Відтак суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, суд зазначає, що таке питання буде вирішуватися за умови надання позивачем або його представником відповідних доказів у встановлений законодавством строк.

Враховуючи зазначене, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011 м. Київ вул. Різницька 13/15; ), Львівської обласної прокуратури (79005 м. Львів проспект Шевченка 17/19; ) про визнання протиправними та скасування наказів і поновлення на роботі задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 220 від 13.09.2021.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури від 23.10.2021 № 2344к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області з 28.10.2021.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області з 29 жовтня 2021 року.

5. Стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 10 березня 2022 року в сумі 31672 (тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві) гривні 80 коп.

6. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 7566 (сім тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 28 коп. звернути до негайного виконання.

7. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.03.2022.

Суддя Р.П. Качур