Справа № 580/48/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року справа № 580/48/22

14 годин 15 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Трофімової Л.В., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/48/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач не прибув]

до Лисянської селищної ради (площа Миру, 30, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300, ) [представник відповідача не прибув]

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фермерське господарство «Престиж Агролюкс» (пров.Жовтня, 8, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300, ) [представник не прибув]

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, постановив рішення.

04.01.2022 вх. 257/22 позивач, звернувшись через представника до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лисянської селищної ради та із урахуванням заяви про зміну предмета позову (заява від 01.02.2022 вх. 4956/22), просить:

- визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, що полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2021 у місячний строк і не прийнятті жодного із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23,104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу;

- зобов`язати Лисянську селищну раду в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2021 і прийняти одне із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), у межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу;

- встановити Лисянській селищній раді місячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання звіту про виконання рішення;

- судові витрати та витрати на відшкодування витрат на правничу допомогу (про які буде зазначено в окремій заяві) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - відповідача.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи на 26.01.2022, 16.02.2022, 23.02.2022, 09.03.2022.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2021 позивачка звернулася через представника до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. До клопотання були надані усі документи. Відповідач протиправно не розглянув клопотання позивача та не прийняв обґрунтованого та вмотивованого рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства або мотивовано не відмовив.

24.01.2022 вх.3411/22 третьою особою через свого представника подано до суду відзив на позовну заяву, де повідомлено, що 24.09.2021 надано погодження на вилучення земельної ділянки площею 23,104 га з кадастровим номером :03:001:0554 комунальної власності з користування (оренди) у тому числі ОСОБА_1 . Підтримуючи позовні вимоги ФГ «Престиж Агролюкс» зазначає, що відповідачем не було прийнято рішення в місячний термін відповідно до Земельного кодексу України.

21.02.2022 вх.8204/22 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де відзначив, що позовні вимоги не належать задоволенню, позаяк на сесії селищної ради було прийнято рішення про направлення питання щодо надання дозволу на доопрацювання та додаткове вивчення, оскільки існує договір оренди земельної ділянки. Площа земельної ділянки згідно договору оренди землі становить 23,100 га, а до Лисянської селищної ради подано 12 заяв з додатками (в т.ч. нотаріальними згодами) з клопотанням надати у власність кожному заявникові по 2 га земельної ділянки. У нотаріальній згоді міститься вказівка на ту обставину, що ФГ «Престиж Агролюкс» в особі голови господарства Пухиря О.О. не заперечує проти вилучення зазначеної земельної ділянки після затвердження відповідних проектів землеустрою відведення земельних ділянок кожному із заявників. На даний час договір оренди землі від 20.02.2012, згідно якого земельну ділянку площею 23,100 га з кадастровим номером :03:001:0554 передано ФГ «Престиж Агролюкс» в оренду до 31.12.2031 (додаткова угода до договору від 04.01.2021) діє, селищна рада не планує його припиняти.

14.02.2022 вх.6895/22 позивач через свого представника подала до суду заперечення на відзив Лисянської селищної ради на позовну заяву у зазначеній справі, зазначивши що відповідач у відзиві вказує, що представник позивача на профільній депутатській комісії, що відбулася 16.12.2021 заявив про погодження з тим, що для надання дозволу потрібно дійсно розірвати договір оренди землі, укладений з ФГ «Престиж Агролюкс». Проте зазначені відомості не відповідають дійсності, оскільки позивач лише погодився з тим, що на даний час договір оренди землі дійсно не є припиненим, а не з тим, що для надання дозволу потрібно розірвати договір оренди та вказав правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 823/106/108, в яких зазначено, що «на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення певної земельної ділянки, достатнім є доручення до клопотання заявника письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідченої нотаріально)». Такі доводи представника позивача відповідачем були повністю проігноровані та залишені без уваги та без розгляду.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

01.12.2021 позивач через представника до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області звернулись з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. До клопотання у додатках зазначено, що були надані: графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію витягу від 30.11.2021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №:03:001:0554, копію паспорту громадянина України, копію картки фізичної особи - платника податків та оригінал згоди (погодження) ФГ «Престиж Агролюкс» від 24.09.2021 на вилучення земельної ділянки з користування (оренди), що посвідчена нотаріально. Суд зазначає, що ці додатки до позову не надано.

Відповідач стверджує, що у нотаріальній згоді міститься вказівка на ту обставину, що ФГ «Престиж Агролюкс» в особі голови господарства Пухиря О.О. не заперечує проти вилучення зазначеної земельної ділянки після затвердження відповідних проектів землеустрою відведення земельних ділянок кожному із заявників.

21.12.2021 відповідач на сесії прийняв рішення № 23-23/VIII «Про перенесення на доопрацювання та додаткове вивчення питання надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земельної ділянки, що перебуває в оренді ФГ «Престиж Агролюкс»».

Відповідач наголосив, що на даний час договір від 20.02.2012 оренди землі, згідно якого земельну ділянку площею 23,100 га з кадастровим номером :03:001:0554 передано ФГ «Престиж Агролюкс» в оренду до 31.12.2031 (додаткова угода до договору від 04.01.2021) діє.

Конституція України (стаття 14) гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Законом, що регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (надалі ЗК України) від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти. Відповідно до п.б ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно із частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України). Відповідно до статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у ст. 118 ЗК України. Відповідно до положень ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині 7 ст. 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (абзац 1 ч.7 ст.118 ЗК України).

Перелік документів, що повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними. Дії (у разі їх вчинення) щодо витребування інших документів не є законним способом поведінки органу, є проміжними відповідями на звернення, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися "відмовою у наданні дозволу" у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ч.5 ст.46 Закону №280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням відповідного органу місцевого самоврядування.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, тому має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд окремо наголошує на тому, що у межах даної справи не розглядається законність підстав для відмови у наданні дозволу, позаяк відповідач у визначеному законом порядку позивачу не відмовив, мотивованої відповіді не надав, у порушення статті 3 Закону України «Про звернення громадян» не сприяв у реалізації прав особи, яка звернулася про отримання адміністративної послуги.

Відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 № 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону (ст.1).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення у відповідній формі на пленарному засіданні ради, що передбачені у ч. 6 ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідне мотивоване рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність.

У разі неприйняття такого рішення у належній формі упродовж встановленого законом строку, тобто у разі протиправної бездіяльності відповідача, особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України). Частиною десятою ст.118 ЗК України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Згідно з абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу - закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 806/3095/17, від 17.12.2018 у справі №№509/4156/15-а).

Обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у наданні із наведенням усіх підстав такої відмови (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 815/4120/17).

У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі 806/2208/17 зазначено, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

У спірних обставинах відповідач протиправно допустив бездіяльність у не розгляді звернення позивачки, позаяк не прийняв у встановлений законом строк рішення за наслідками розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Ненадання відповідним органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність( висновок Верховний Суд висловлював у постановах від 31.01.2018 р. у справі № 814/741/16 і від 14.03.2018 р. у справі № 804/3703/16).

Закон не забороняє діяти так само і у разі прийняття відповідним органом у належній формі рішення про відмову у наданні дозволу з підстав, які особа вважає незаконними.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, окрім рішення про надання дозволу, може бути договір або судове рішення.

Суд відзначає, що надання дозволу не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.08.2019 р. по справі № 240/5288/18.

Для належного судового захисту порушених прав позивача відповідно до завдань адміністративного суду, передбаченого у ст.2 КАС України, за результатом оцінених доказів суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття передбаченого законом рішення у встановлений строк за наслідками розгляду клопотання позивача від 01.12.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто дії, які відповідач повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача розуміється у неприйнятті ним жодного з тих рішень у визначений законом строк, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача відповідно до вимог законодавства на пленарному засіданні розглянути заяву позивача від 01.12.2021 з доданими документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і прийняти рішення за наслідками розгляду заяви, в якому мають бути чітко зазначені підстави результату вирішення. З огляду на зазначене, оцінені докази і доводи сторін, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, відмовивши у частині обраного позивачем строку вирішення питання з урахуванням плану проведення пленарних засідань радою. Порядок денний сесій ради з огляду на п. 8 ч. 4 ст. 42 Закону № 280/97-ВР формує сільський, селищний, міський голова, який також забезпечує підготовку на розгляд ради проєктів відповідних рішень, що належать до її відання. Суд не вбачає підстав встановлювати Лисянській селищній раді термін розгляду в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення заявниці земельної ділянки, позаяк зазначене належить до реалізації радою повноважень і не позбавляє позивача права звернутися до виконавчої служби (щодо строків - правовий висновок у постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 580/704/21).

Оцінюючи клопотання про розподіл судових витрат, суд врахував таке. Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України під час задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд дійшов висновку про наявні підстави стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн з урахуванням квитанції від 04.01.2022 про сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп.

Суд взяв до уваги заяву від 18.01.2022 №2572/22 представника позивача про намір подати заяву про розподіл судових витрат з доказами на підтвердження понесених судових витрат, проте на час вирішення спору останні до суду не надійшли (щодо витрат правничої допомоги).

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, що полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2021 у місячний строк і не прийнятті жодного із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23,104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), в межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову у наданні дозволу.

Зобов`язати Лисянську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2021 і прийняти одне із рішень, передбачених частиною 7 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га (сільськогосподарські угіддя - рілля) за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Лисянської селищної ради за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0554 (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 23.104 гектарів), що перебуває в оренді у фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (), в межах норм безоплатної приватизації, або про мотивовану відмову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради площа Миру, 30, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ]

відповідач: Лисянська селищна рада [площа Миру, 30, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300, ]

третя особа: фермерське господарство «Престиж Агролюкс» [пров.Жовтня, 8, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300, ].

Судове рішення складене 09.03.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА