Справа № 420/12959/21
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12959/21

Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 24.09.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2021р. Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу: по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2317,13грн.; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 7893,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, які виникли за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. відмовлено у задоволенні позову з підстав неотримання відповідачем податкових повідомлень-рішень, оскільки сума заявленої до стягнення заборгованості не набула характеру узгодженого податкового зобов`язання, а тому, у податкового органу були відсутні підстави для надсилання податкової вимоги у порядку п.59.1 ст.59 ПК України та стягнення податкового боргу згідно з положеннями п.87.11 ст.87 ПК України.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неповідомлення фізичною особою - платником податків територіального органу ДПС про зміну своєї податкової адреси при зміні місця проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.04.2018р. Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення: №№ щодо збільшення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб на суму 7723,758грн., а саме за податковими зобов`язаннями на суму 6179грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1544,75грн.;

5 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 170грн. за порушення пп.16.1.2., 16.1.3. п.16. ст.16, пп.49.18.4. п.49.18. ст.49, п.176.1. ст.176, п.177.5. ст.177, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України;

5 щодо збільшення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з військового збору на суму 2170,13грн., а саме за податковими зобов`язаннями на суму 1853,70грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 463,43грн. /а.с.24/

18.05.2018р. Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено відповідачу податкову вимогу №61621-17 про сплату податкового боргу станом на 17.05.2018р. в сумі 10210,88грн. Вищезазначена податкова вимога повернулася відправнику за закінченням терміну зберігання. /а.с.15, 16/

Згідно розрахунку податкової заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, штрафних санкцій станом на 05.06.2021р. у розмірі 10210,88грн. /а.с.5/

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо несплати податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Так, податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області від 02.04.2018р. №№ збільшено грошове зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб на суму 7723,758грн., а саме за податковим зобов`язанням на суму 6179грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1544,75грн.; 5 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 170грн. за порушення пп.16.1.2., 16.1.3. п.16. ст.16, пп.49.18.4. п.49.18. ст.49, п.176.1. ст.176, п.177.5. ст.177, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України; 5 збільшено грошове зобов`язання ОСОБА_1 з військового збору на суму 2170,13грн., а саме за податковим зобов`язанням на суму 1853,70грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) в розмірі 463,43грн. /а.с.24/

Разом з тим, ст.42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п.42.1. ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Так, п.58.3 ст.58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.42.4 ст.42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, акт податкової перевірки №327/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 23.02.2018р., податкові повідомлення-рішення від 02.04.2018р. №№, № та № та податкова вимога форми «Ф» №61621-17 від 18.05.2018р. надсилалися Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу: 67911, Одеська область, Окнянський район, село Чорна. /а.с.16, 23, 27/

У свою чергу, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 з 19.07.2013р. є адреса: АДРЕСА_1 . /а.с.41/

Відповідно до ст.70 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).

До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі на підставі даних розпорядника такого реєстру, наданих у порядку інформаційної взаємодії відповідно до законодавства.

Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків було сформовано на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, видані контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Кодексом, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов`язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Отже, позивач є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, у якому, серед іншого, фіксується місце проживання фізичних осіб - платників податків.

Апелянт зазначає про направлення податкових повідомлень-рішень від 02.04.2018р. №№, № та № та податкової вимоги форми «Ф» №61621-17 від 18.05.2018р. на адресу місця проживання ОСОБА_1 зафіксовану в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. Відповідно до п.70.7. ст.70 ПК України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017р. №822 (надалі - Положення №822) відповідач був зобов`язаний подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою №5ДР. /а.с.64/

Колегія суддів вважає необґрунтованим такі доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 ст.76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

На доведення свої вимог, апелянтом не надано до суду належних та допустимих доказів щодо адреси місця проживання ОСОБА_1 зафіксованої в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

При цьому, службова записка від 20.08.2019р. №192/11/15-32-55-14 не є документом підтверджуючим адресу місця проживання відповідача. /а.с.28/

Крім того, згідно даних Головного управління ДМС України в Одеській області зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 з 19.07.2013р. є адреса: АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідач не змінював адресу місця проживання, що свідчить про безпідставність тверджень апелянта про зміну ним адреси проживання та не повідомлення про це податкового органу.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з неотриманням відповідачем податкових повідомлень-рішень від 02.04.2018р. №№, № та №, визначені ними суми грошового зобов`язання не набули характеру узгодженого податкового зобов`язання, а тому, у податкового органу відсутні підстави для надсилання податкової вимоги у порядку п.59.1 ст.59 ПК України та стягнення податкового боргу згідно з положеннями п.87.11 ст.87 ПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.