Справа № 120/2874/22-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 березня 2022 р. Справа № 120/2874/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
15.03.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазнаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У даному ж випадку, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2020 № 124 (по стройовій частині) його було звільнено зі служби у військовій частині та виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 03.07.2020. Крім того, у тексті позовної заяви (описова частина) позивач зазначає, що остаточний розрахунок при звільненні з ним було проведено лише 23.02.2022. Тобто, саме із цією датою позивач пов`язує факт проведення з ним остаточного розрахунку при звільненні.

Однак, в порушення положень ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо проведення з ним остаточного розрахунку при звільнені саме 23.02.2022. До позовної заяви не додано належних доказів у розумінні ст. 73-76 КАС України, які могли б підтвердити зміст здійснених банківських операцій щодо перерахованих сум, джерело їх походження, суб`єкта та мету зарахування, тощо. Крім того, із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів (скрінів з застосунку програми інтернет-банкінгу) неможливо встановити, які саме грошові виплати не були своєчасно перераховані позивачу. Необхідність визначення як точної дати остаточного розрахунку при звільненні, так і дати виплати усіх належних позивачу сум при звільненні його з військової служби є необхідним в тому числі і щодо перевірки на стадії відкриття провадження у справі дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Надані позивачем скрін-шоти із застосунку програми інтернет-банкінгу не є тими належними та допустимими доказами, якими підтверджується виплата позивачу з боку відповідача своєчасно не отриманих сум.

Відповідні докази позивач не був позбавлений можливості отримати у відповідача, чого останнім зроблено не було. Причин неможливості їх надання як і доказів звернення до відповідача з цього приводу також не зазначено.

Відтак, враховуючи, що позовна заява не містить належних доказів та підтверджень щодо проведення з позивачем остаточних розрахунків при звільненні з військової служби, що унеможливлює встановлення точної дати здійснення таких розрахунків та їх сум, є необхідним запропонувати позивачу надати відповідні докази, які б підтверджували перерахування (виплату) позивачу грошових коштів, належних йому на день звільнення, від військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, оскільки позивач у своїй позовній заяві як на підставу своїх вимог посилається на рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/8457/20-а та №120/7199/21-а, однак не долучає їх копій, тому є необхідність надання позивачем копій таких рішень до матеріалів справи.

2. Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено в розмірі 2481,00 гривні.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.07.2020 по 23.02.2022.

Проте, до матеріалів позовної заяви не додано документ про сплату судового збору. Натомість, у прохальній частині позовної заяви позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI як учасник бойових дій.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Так, із долученої до матеріалів позовної заяви копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 29.12.2016 слідує, що ОСОБА_1 володіє правовим статусом учасника бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни регулюється Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон від 22.10.1993 № 3551-XII).

Статтею 22 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту (в тому числі учасники бойових дій), отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII. Серед наданих Законом пільг, відсутнє право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами щодо відшкодування середнього розміру грошового забезпечення (середнього заробітку) за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

При цьому, конструкція п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавало у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Враховуючи, що виникнення права на виплату середнього розміру грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні пов`язане із його статусом як колишнього військовослужбовця, а статус ОСОБА_1 як учасника бойових дій не впливає на зміст та обсяг його права на спірну виплату, відсутні підстави для застосування пільги передбаченої п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI. Тому судовий збір при зверненні до суду у цій справі повинен бути сплачений на загальних підставах.

Таку ж оцінку процесуальному питанню пов`язаному із застосуванням пільг із сплати судового збору учасниками бойових дій надавала Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06.05.2020 по справі № 9901/70/20 та у постанові від 09.10.2019 по справі №9901/311/19, а також Верховний Суд у постанові від 19.10.2020 по справі № 240/934/20.

Отже, позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а тому його доводи в цій частині є безпідставними.

Крім того, у межах даних правовідносин також не може бути застосована і передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI пільга із сплати судового збору, позаяк середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/19).

Отже, в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (2481 грн. х 0,4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу слід усунути виявлені судом недоліки шляхом надання суду:

- доказів сплати судового збору в сумі 992,40 грн. за наступними реквізитами: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- доказів проведення з ним остаточних розрахунків при звільненні з боку відповідача довідки банківських установ, довідки (відомості, листи) військової частини НОМЕР_1 про виплачені суми (відомості про конкретний вид грошової виплати, її суму та дату проведення розрахунку), а також копії рішень Вінницького окружного адміністративного суду по справах № 120/8457/20-а та № 120/7199/21-а на які позивач посилається при обґрунтуванні позовних вимог. При цьому, відповідні докази мають бути надані в двох примірниках (для суду та для відповідача).

Керуючись ст. ст. 132, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович