Справа № 2-а/1711/571/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/1711/571/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2012 року м. Кузнецовськ

о 11 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, і збільшення пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 серпня 2008 року відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, - за 2009 рік; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01 січня 2007 року відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2007 року. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.51, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також тим, що вона є працюючим пенсіонером та особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4.

Позивачка і представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

24 лютого 2012 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву від 22 лютого 2012 року, в якій просить розглянути справу у її відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, та задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти вимог позову ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області не подано, про причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивачки та представника відповідача на підставі наявних в ній доказів та витребуваних судом матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №114920.

Дослідивши та оцінивши письмові докази справи, суд встановив наступні обставини. ОСОБА_1 - пенсіонер, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим управлінням Кузнецовським управлінням праці та соціального захисту населення 06 грудня 2004 року.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №114920 слідує, що з 19 травня 2004 року позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та на підставі її заяви від 07 червня 2004 року, що зареєстрована відповідачем 07 червня 2004 року за №291, отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії позивачка продовжує працювати інженером II категорії ВТВ у Кузнецовському міському комунальному підприємстві, що підтверджується довідкою Кузнецовського міського комунального підприємства №67 від 26 липня 2010 року. 26 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії з додаванням трудового стажу за 24 місяці після попереднього перерахунку по 30 червня 2010 року, що зареєстрована відповідачем за №297. Розпорядженням №114920 від 28 липня 2010 року управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснило ОСОБА_1 з 01 серпня 2010 року перерахунок її пенсії по стажу. При цьому перерахунку був врахований стаж позивачки, набутий до 30 червня 2010 року включно. Вказане розпорядження відповідача ОСОБА_1 не оскаржує.

Перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» діє після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року №107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008.

Зміни, що визнані неконституційними, надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною, незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Окрім того, суд визнав, що такі визначення як «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України» та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», не є тотожними, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності, закріпленого ч.4 ст.9 КАС України, положення підзаконного нормативно-правового акту - постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік відсутні.

Отже, в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог про перерахунок і виплату пенсії необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом також встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 29 березня 1998 року.

Згідно з ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Нарахування і виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснено відповідачем у розмірі, встановленому постановами Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»№745 від 06 липня 2011 року - 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Наведені обставини підтверджуються витребуваними судом матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 №114920 (розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №114920 від 28 липня 2010 року, про перерахунок пенсій з 01 жовтня 2011 року і розпорядженням №114920 від 05 грудня 2011 року), а також довідкою відповідача №93 від 03 лютого 2011 року.

Судом встановлено, що нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, проведено управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно у невідповідності до розміру, встановленого ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»№530 від 28 травня 2008 року є підзаконним нормативно-правовим актом і її норми щодо регулювання розмірів додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, в редакції, діючій з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, суперечать вимогам ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Отже, за таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС України постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»№530 від 28 травня 2008 року в період часу з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, в даному випадку застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

При цьому суд визнав, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а також відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Розмір прожиткового мінімуму у 2011 році для осіб, що втратили працездатність, встановлений ст.21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

З наведених підстав суд визнав обґрунтованим позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, що згідно із ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, з врахуванням проведеної даної пенсійної виплати протягом вказаного періоду часу.

Згідно з пунктом 4, яким доповнено прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» відповідно до пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Підпунктом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»№745 від 06 липня 2011 року, прийнятої на виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яка набрала чинності 23 липня 2011 року, установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 4,-5 відсотків.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Окрім цього, відповідно до п.3 рішення Конституційного Суду України у справі №1- 11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень ст.1, ч.ч.1, 2, 3 ст.95, ч.2 ст.96, п.п.2, 3, 6 ст.116, ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України, п.2 ч.1 ст.9 КАС України в системному зв`язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 в аспекті конституційного подання положення ч.2 ст.95, ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України та п.2 ч.1 ст.9 КАС України в системному зв`язку з положеннями ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що починаючи з 23 липня 2011 року нарахування і виплата ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у розмірі, встановленому чинним законодавством України. Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період часу з 23 липня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 27 лютого 2012 року, слід відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню нарахування і виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати даного виду пенсії ОСОБА_1 . Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача в подальшому проводити виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В даному випадку ОСОБА_1 має стаж роботи понад 37 років. Ця обставина підтверджується матеріалами її пенсійної справи №114920.

Отже, позивачка має право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, в період часу з 01 січня 2007 року до теперішнього часу, тобто до 27 лютого 2012 року, включно. В цій частині вимог позов ОСОБА_1 -обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у вказаний період часу не проводило відповідного нарахування та виплати позивачці збільшення пенсії в розмірі, встановленому ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", хоча відповідні документи про пільги, стаж та заробіток ОСОБА_1 знаходились в її пенсійній справі. Така бездіяльність відповідача є протиправною. Підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачці перерахунок і виплату збільшення її пенсії у майбутньому відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має, оскільки фактів порушення відповідачем вказаних прав ОСОБА_1 в майбутньому судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.28, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.51, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ч.1 ст.2, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.1 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1, 2 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, і збільшення пенсії, задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 (сімдесяти п`яти) процентів заробітку, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період часу з 01 січня 2007 року до теперішнього часу, тобто до 27 лютого 2012 року, включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання -з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - в цей же строк з дня набрання постановою суду законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем - в цей же строк з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд