Справа № 380/11968/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/11968/21 пров. № А/857/22525/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року (головуючий суддя Кравців О.Р., м. Львів) у справі № 380/11968/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, у якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової служби України від 14.07.2021 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Позов обґрунтовує тим, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності протиправно, безпідставно, поза межами встановлених законодавством строків. Обставини проступків відповідачем досліджені не повною мірою. Зокрема, не відібрано письмових пояснень у державного службовця та не враховані: характер дисциплінарного проступку; тяжкість дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; факт ненастання тяжких наслідків; обставини, що пом`якшують відповідальність; наявність заохочень; попередню поведінку державного службовця. Не враховано того, що Комісія ГУ ДПС у Львівської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є колегіальним органом, рішення якого приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. Тому, притягнення до відповідальності члена комісії за колегіальне рішення прийняте такою комісією суперечить принципу індивідуалізації відповідальності..

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України від 14.07.2021 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт зазначає, що вчинені позивачем порушення (неналежне виконання обов`язків та незабезпечення належної координації роботи підпорядкованих управлінь згідно з наказами про розподіл службових обов`язків) є триваючими правопорушеннями. Таким чином, наказ ДПС України від 14.07.2021 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» прийнято з урахуванням строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, визначених Законом України «Про державну службу». При притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було дотримано принцип індивідуальної (особистої) відповідальності

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

На підставі наказу Державної податкової служби України від 15.06.2021 №605 «Про порушення дисциплінарного провадження», доповідної записки від 31.05.2021 №913/99- 00-02-03-02-14 Департаменту відомчого контролю Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України (комісія) проведено дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області (ГУ ДПС у Львівській області) ОСОБА_1 .

Наказом Державної податкової служби України від 14.07.2021 №24-дс начальника ГУ ДПС у Львівській області Заваду Т.Й., який здійснював керівництво роботою управління податків і зборів, управління податкового адміністрування, управління моніторингу ризикових операцій та управління податкового моніторингу, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». Підстава: подання комісії від 05.07.2021 №23, акт про ненадання пояснень від 12.07.2021.

Позивач, вважаючи наказ безпідставним та таким, що порушує його права, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (Закон №889-VIII) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями ст. 1 Закону №889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Приписами ст. 5 Закону №889-VIII передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 1).

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до підп. 5 п. 2 ст. 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Нормами ч.ч. 1-5 ст. 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні. Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Системний аналіз викладених норм дає підстави виснувати, що визначений ч. 5 ст. 74 Закону №889-VIII строк починає спливати з моменту виявлення протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Крім того, норма, згідно з якою дисциплінарне стягнення до державного службовця не може бути застосоване пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку та пізніше одного року з моменту його вчинення, є імперативною та розширеному тлумаченню не підлягає.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з наказом ДПС України від 14.07.2021 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» до заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». Підстава: подання комісії від 05.07.2021 №23, акт про ненадання пояснень від 12.07.2021.

Відповідачем прийнято оскаржуваний наказ у зв`язку із невиконанням позивачем своїх службових обов`язків, які в тому числі, проявились у наступному: 1) невинесення комісією ГУ ДПС у Львівської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН (Комісія) питання щодо ризиковості ТОВ «Трассір УА» до 16.04.2020; 2) після 12.05.2020 (з моменту дії наказу №204) ТОВ «Трассір УА» зареєстровано в адресу контрагентів - покупців податкові накладні на загальну суму ПДВ 106368,0 тис. грн..; 3) 31.05.2020 здійснено реєстрацію податкових накладних на адресу ТОВ «Філтон Макс» на загальну суму ПДВ 6458,3 тис. грн., яке до переліку ризикових платників включено лише 01.06.2020; 4) 04.06.2020 (з 16.29 год. до 16.31 год.) здійснено реєстрацію податкових накладних на адресу ТОВ «Стотекс» на загальну суму ПДВ 1235,8 тис. грн., тобто після завершення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Покликання апелянта на те, що відповідні порушення є триваючими апеляційний суд до уваги не бере, оскільки відповідні порушення вважаються вчиненими у момент прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, а тому підстав для віднесення таких дій до категорії триваючих - немає.

Таким чином, оскільки оскаржений наказ винесено 14.07.2021, тобто більше як через рік після вчинення позивачем дій, кваліфікованих відповідачем як дисциплінарний проступок, позивача протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, всупереч строкам передбаченим ч.-5 ст. 74 Закону України «Про державну службу».

Також, суд апеляційної інстанції вказує, що виявлені неточності у роботі позивача стосуються діяльності комісії ГУ ДПС у Львівської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Суть індивідуалізації дисциплінарної відповідальності полягає в потребі з`ясування: 1) ступеня вини тієї чи іншої особи; 2) тяжкості вчиненого нею діяння; 3) можливості застосування пом`якшуючих або обтяжуючих обставин і підставі звільнення від відповідальності; 4) урахування особливостей особи порушника.

Колегія суддів зазначає, що механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019. №1165 (Порядок№1165).

Відповідно до п. 30 Порядку №1165 комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів комісії.

Згідно з п. 40 Порядку №1165 голова, заступник голови, секретар та члени комісії контролюючого органу беруть участь у засіданні особисто та не мають права делегувати своїх представників для участі в її засіданні. Засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу. Засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. У разі потреби член комісії контролюючого органу подає голові комісії пропозиції щодо проведення додаткового засідання. Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

З викладених положень Порядку №1165 слід зробити висновок, що комісія ГУ ДПС у Львівської області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН є колегіальним органом, рішення якого приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

З врахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ Державної податкової служби України від 14.07.2021 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» є протиправним, та таким який слід скасувати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі № 380/11968/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний