Справа № 300/5540/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/5540/21 пров. № А/857/23676/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Кузьмича С. М.
Улицького В. З.
перевіривши апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 300/5540/21 за адміністративним позовом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_2, про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку - заявлення обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 22 лютого 2022 року, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором 884

23 лютого 2022 року та 12 березня 2022 року на виконання вимог ухвали суду від 09 лютого 2022 року скаржником скеровано на адресу апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обгрунтування поданого клопотання посилається на те, що копія оскаржуваного рішення поштовою кореспонденцію на адресу позивача не надходила, а направлена судом першої інстанції на електронну адресу міської ради.

Зазначає, що в резолютивній частині судового рішення від 19 листопада 2021 року суд допустив помилку, роз`яснюючи строк і порядок набрання рішенням суду законної сили і порядок його оскарження, що стало причиною пропуску строку звернення з апеляційною скаргою.

Суд першої інстанції роз`яснив загальні, а не спеціальні строки і порядок обчислення строку на апеляційне оскарження рішення, а Бурштинська міська рада Івано-Франківської області скористалася правом на апеляційне оскарження рішення суду в межах тридцятиденного строку після отримання тексту рішення електронною поштою, тобто скаржник не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду від 19 листопада 2021 року подано міською радою 16 грудня 2021 року, тобто в межах тридцятиденного строку для апеляційного оскарження.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що 19 листопада 2021 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні прийнято рішення у справі № 300/5540/21.

Згідно протоколу судового засідання від 18 листопада 2021 року та довідки від 19 листопада 2021 року представники позивача та третьої особи на оголошення рішення не з`явилися, хоча про дату, час та місце оголошення рішення повідомлені належним чином (а.с. 150-152).

Копію рішення суду від 19 листопада 2021 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом скерована на офіційну електронну адресу позивача Бурштинської міської ради Івано-Франківської області 19 листопада 2021 року (а.с. 163).

Наведену обставину визнає апелянт в поданій апеляційній скарзі, однак вважає помилковим визнання судом десятиденного строку на оскарження рішення у цій справі.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом спору розглядуваної справи є визнання протиправними та скасування постанов Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 08 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Зазначена справа віднесена процесуальним законом до категорії справ із особливостями провадження та розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно положень пункту 2 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доставлення копії зазначеного рішення на офіційну електронну адресу позивача (суб`єкта владних повноважень) 19 листопада 2021 року (а.с. 164).

Зазначена обставина не заперечується позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року Бурштинською міською радою Івано-Франківської області скеровано до суду апеляційної інстанції 17 грудня 2021 року, тобто з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналізуючи подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, заявлені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо помилкового роз`яснення судом першої інстанції порядку і строків оскарження рішення суду, оскільки у резолютивній частині рішення від 19 листопада 2021 року судом першої інстанції чітко зазначено, що рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеною правовою нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Для цього позивач Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Окрім того, пунктом 2 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Таким чином, держава в особі органів влади (органів податкової служби зокрема), що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Приписи пункт 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При цьому, обов`язковим процесуальним наслідком визнання судом неповажними причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду є відмова у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищевикладене, у відкритті апеляційного провадження належить відмовити у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 09 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху та ненаданням обгрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, Бурштинською міською радою Івано-Франківської області не доведено наявність обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тому у відкритті апеляційного провадження належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про поновлення строку на апеляційне оскарження, - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бурштинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 300/5540/21 за адміністративним позовом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_2, про скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький