Справа № 420/2792/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2792/22
УХВАЛА

18 березня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул.Івана та Юрія Лип, буд.21-А, м.Одеса, 65078, ) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просить суд:

1.Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці Держмитслужби від 22.12.2021 №785-о року (зі змінами внесеними наказами Одеської митниці Держмитслужби від 29.12.2021 №793-о, 06.01.2022 №2-о), яким ОСОБА_1 припинено 06.01.2022 року державну службу на посаді заступника начальника управління начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби звільнивши із займаної посади у зв`язку з реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби на підставі п.4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» та п.1 ст.40 КЗпП України.

2.Поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 на посаді заступника начальника управління начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби з 07.01.2022 року.

3.Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (, юридична адреса: вул.Івана та Юрія Лип, буд.21-А, м.Одеса, 65078) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.01.2022 по день ухвалення судового рішення.

4. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (, юридична адреса: вул.Івана та Юрія Лип, буд.21-А, м.Одеса, 65078) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 1000000,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її відповідачем було попереджено про можливе наступне звільнення, а згодом й звільнено. Зазначає, що, при цьому, їй не було запропоновано посади, яка є рівноцінною раніше займаній.

Вважаючи своє звільнення таким, що відбулось з порушенням діючого законодавства, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

В ухвалі від 14.02.2022 суддя, крім іншого, зазначив, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, позивачем оскаржується наказ про її звільнення від 22.12.2012, проте, з позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернулась 06.02.2022, тобто, з пропуском встановленого строку.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку та не надавши обґрунтованої заяви про його поновлення.

10 березня 2022 року до суду (вх.№ЕП/7633/22) від позивача надійшла заява про усунення недоліків з позовною заявою у новій редакції, а також із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У зазначеній заяві позивач зазначає, що причини пропуску строку на оскарження спірного наказу Одеської митниці Держмитслужби від 22.12.2021 є поважними, виходячи з того, що порушення прав, свобод та інтересів позивача почалось саме з факту звільнення, а саме з 06.01.2022.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач погодилась 22.12.2021 зі своїм звільненням, підстав для оскарження наказу про її звільнення не вбачала до 06.01.2022.

Таким чином, суддя не вважає поважними заявлені підстави для поновлення строку звернення до суду з вимогою про скасування наказу про звільнення. Суддя констатує, що позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначені безспірні підстави, що вказували б на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Доводи позивача, що право на звернення до суду з цим позовом виникло у нього з 06.01.2022, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод і інтересів є необґрунтованими, оскільки суперечать вищенаведеному та не можуть в даному випадку слугувати поважною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки позивачем не наведено конкретні обставини, які перешкоджали йому вчасно звернутися до суду з позовом про оскарження наказу від 22.12.2021.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Верховний Суд в постанові від 22 квітня 2020 року у справі №811/1664/18 вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою. Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Суддя зазначає, що обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, про які йдеться в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними, оскільки вони не відповідають вказаним вище критеріям в їх сукупності.

Суд враховує, що оскільки позовні вимоги пов`язані з проходження позивачем публічної служби, то позовна заява подана поза межами місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України, що є недоліком позовної заяви та створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 169, 248, 294, 295 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул.Івана та Юрія Лип, буд.21-А, м.Одеса, 65078, ) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА