Справа № 500/9768/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/9768/21

14 березня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача адвоката Фльорківа О.В.

представника відповідача Хоронжого Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер Міністерства оборони України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ з 11.06.2020.

З військової служби у запас прапорщика ОСОБА_1 звільнено за станом здоров`я 09 січня 2020 року, що підтверджується витягом з наказу начальника Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) від 09.01.2020 №1-РС.

Звільнення позивача з військової служби відбулося внаслідок захворювання, які виникли в період проходження військової служби, що підтверджується витягом з протоколу №81 від 22.02.2020 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Після звільнення позивач у встановленому порядку звернувся за встановленням йому інвалідності (відповідної групи інвалідності), подавши усі необхідні документи для розгляду та вирішення даного питання.

Так, 21.02.2020 позивач звернувся до Лікувально-консультативної комісії Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр Тернопільської міської ради" (ЛКК) для скерування на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) та пройшов усі необхідні обстеження.

Додатково 05.03.2020 позивачем надано витяг з протоколу №81 від 22.02.2020 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Крім того 03.03.2020 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я голови МСЕК подано направлення позивача №1267 від 03.03.2020 з приводу встановлення відсотка втрати працездатності та визначення підстав на наявність ознак інвалідності у зв`язку із захворюванням отриманим під час захисту Батьківщини.

Однак з огляду на карантинні обмеження встановлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" та постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-Co-2V" (із змінами) лише 10.06.2020 ЛКК посильна документація на МСЕК була скерована на обласну медико-соціальну експертну комісію Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (МСЕК №1) і отримана 11.06.2020.

03.07.2020 обласна МСЕК №1 визнала позивача особою з інвалідністю ІІІ групи до 01.07.2023, причина інвалідності "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини", що підтверджується довідкою серії 12 ААБ №491318 від 03.07.2020 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 датою встановлення інвалідності вважається день надходження до комісії посильної документації на МСЕК та враховуючи наведені вище обставини датою встановлення позивачу інвалідності є 11.06.2020 і з цієї дати призначено пенсію по інвалідності.

29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати його пенсії по інвалідності, починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум.

Проте листом від 09.12.2021 №7448-7650/Б-02/8-1900/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило в задоволенні такої заяви та відмову обґрунтував тим, що для проведення перерахунку та зміни дати призначення пенсії немає правових підстав, і положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не передбачено змін щодо перебігу строків звернення за призначенням пенсії.

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10.01.2020 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

На підставі статті 12 та глави 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Тернопільським окружним адміністративним судом винесено ухвалу від 30 грудня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у якій зазначено строк подання відзиву на позовну заяву.

Своїм правом відповідач не скористався та відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 28.01.2022 визначено розгляд справи №500/9768/21 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 14.02.2022.

14.02.2022 в судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладався, у судовому засіданні 23.02.2022 надано строк для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду до 14.03.2021, витребувано додаткові докази - пенсійну справу позивача.

У судовому засіданні 14.03.2022 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено та строк поновлено, задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи копії пенсійної справи позивача, завіреної суддею, так як оригінал судом оглянуто.

В судових засіданнях, які відбувалися у цій справі, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що пенсійний орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, оглянувши пенсійну справу ОСОБА_1 , встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області як пенсіонер Міністерства оборони України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 11.06.2020.

29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати його пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум.

При цьому зазначив, що ним своєчасно та у встановленому законом порядку подано всі необхідні документи для встановлення групи інвалідності, яка встановлена лише в червні 2020 року зі спливом тримісячного строку з дня звільнення з військової служби і зв`язку із запровадженими карантинними заходами та обмеженнями та враховуючи положення пункту "б" частини першої статті 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), що "з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення", вважає, що пенсія має бути призначена з 10.01.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 09.12.2021 №7448-7650/Б-02/8-1900/21 повідомило, що враховуючи, що інвалідність позивачу встановлена 11.06.2020 (тобто після спливу тримісячного терміну з дня звільнення зі служби) пенсію призначено з цієї дати відповідно до вимог чинного законодавства та наявних документів на час звернення за призначенням пенсії. Для проведення перерахунку та зміни дати призначення пенсії немає правових підстав.

Законом України від 17.03.2020 №530-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не передбачено змін щодо перебігу строків звернення за призначенням пенсії, а відповідно до пункту "б" частини першої статті 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум, позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно частини другої статті 1 Закону №2262-XII військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

За положеннями частини першої статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Як видно з матеріалів справи, а саме довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №491318 виданою 03.07.2020 Тернопільським обласним центром медико-соціальної експертизи обласна МСЕК №1 позивачу вперше встановлено інвалідність ІІІ групи, захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини" на строк до 01.07.2023.

Статтею 18 Закону №2262-XII визначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

За положеннями статті 19 Закону №2262-XII групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 50 Закону №2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Позивача ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) з 09 січня 2020 року на підставі наказу начальника Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку (по особовому складу) від 09.01.2020 №1-РС.

Зі змісту листа Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи №325 від 06.12.2021 видно, що документи особи, які підлягають медико-соціальній експертизі, особисто на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) не представляють, це входить в обов`язки лікувально-консультативної комісії (ЛКК). Звернуто увагу що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності пункту 8, датою встановлення інвалідності вважається день надходження до комісії посильної документації на МСЕК.

Посильна документація ОСОБА_1 оформлена лікувально-консультативною комісією (ЛКК) "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" надійшла на обласну медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) №1 - 11.06.2020.

03.07.2021 обласна МСЕК №1 оглянула ОСОБА_1 та визнала його особою з інвалідністю ІІІ групи до 01.07.2023, причина інвалідності - "захворювання пов`язане із захистом Батьківщини" згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №81 від 22.02.2020.

З довідки Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради №1068 від 14.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до лікувально-консультативної комісії Комунального підприємства "Тернопільський міський лікувально-діагностичний центр" Тернопільської міської ради 21.01.2020 для скерування на МСЕК.

05.02.2021 форма №088/о була оформлена, але так як ОСОБА_1 надав документи про участь в АТО, а в свідоцтві про хворобу №164 від 11.12.2019 було вказано, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби йому було рекомендовано звернутися до ВЛК для внесення змін до Постанови про причинний зв`язок захворювань по свідоцтву про хворобу.

05.03.2020 ОСОБА_1 надав витяг з протоколу ВЛК від 27.02.2020 №88 і цього ж дня у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був госпіталізований в кардіологічне відділення Тернопільської університетської лікарні.

13.03.2020 після виписки зі стаціонару у зв`язку зі змінами в діагнозі захворювання ОСОБА_1 повторно були видані документи для оформлення на МСЕК, і після огляду всіма спеціалістами, 10.06.2020 скеровані на МСЕК.

Наведені обставини свідчать про те, що хоча позивач після звільнення з військової служби за станом здоров`я 09.01.2020 своєчасно у тримісячний строк у встановленому порядку звернувся за встановленням йому інвалідності (відповідної групи інвалідності), подавши усі необхідні документи для розгляду та вирішення даного питання, однак у зв`язку із змінами в діагнозі захворювання проходив повторно лікування та огляд всіма спеціалістами.

Твердження про те, що позивач має право на призначення йому пенсії по інвалідності з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10.01.2020, оскільки встановлення позивачу групи інвалідності відбулося з пропуском тримісячного строку з незалежних від нього причин, а у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи по суті.

Суд зауважує, що встановлення інвалідності проводиться медико-соціальними експертними комісіями відповідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, яке визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями.

Пунктом 8 цього Положення передбачено, що датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Враховуючи дату встановлення інвалідності 11.06.2020 позивачу призначено пенсію по інвалідності саме з цієї дати.

При цьому враховано положення Закону №2262-ХІІ, що пенсію по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом та які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби призначаються з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення

За таких встановлених обставин законних підстав для призначення пенсії з іншої дати, ніж дати встановлення інвалідності 11.06.2020 не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до положень статей Закону №2262-XII при відмові у проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ починаючи з наступного дня після його звільнення з військової служби, а саме 10 січня 2020 року з урахуванням виплачених сум

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, в позові слід відмовити.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" починаючи з наступного дня після звільнення з військової служби - 10.01.2020 з урахуванням виплачених сум відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 березня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.