Справа № 540/3977/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 р.м. ОдесаСправа № 540/3977/21

Категорія: 108020200 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 12.11.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Сузанській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Борд Інвест" до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Борд Інвест" звернулося до суду з позовом до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення від 05 липня 2021 року №UA508040/2021/000155/2 про коригування митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому, контролюючи правильність визначення декларантом митної вартості товарів, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснити всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

ТОВ "Борд Інвест" стверджувало, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті, які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що декларантом обраний основний метод визначення митої вартості товару за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до ч.4 ст. 58 МК України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірним та відповідає вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 05 липня 2021 року №UA508040/2021/000155/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто на користь ТОВ "Борд Інвест" (73000, м. Херсон, Острівське шосе, буд. 2-Б, ) судовий збір у сумі 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, м. Херсон, вул. Гоголя, 13).

В апеляційній скарзі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі зазначає, що за результатами спрацювання АСАУР згенеровано митну формальність "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", а отже, поглибленій перевірці підлягають документи, стосовно яких спрацювала система управління ризиками, або документи, відібрані співробітниками митниці.

Поставка товарів здійснюється на умовах поставки, відповідно до правил INCOTERMS 2010, які передбачають обов`язки продавця забезпечити перевезення товару до погодженого сторонами місця не розвантажуючи товар з транспортного засобу у такому місці. Ціна на зазначених умовах передбачає, включення в ціну товару не тільки фактурні витрати, але й транспортування, пакування, маркування, страхування та інше.

Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

Відповідно до наданих документів вартість товару не відповідає вартості полістиролу загального призначення (GPPS) на ринку полістиролу Середнього Сходу у даний проміжок часу.

Також апелянт наголошував на тому, що вказана позивачем сума витрат на правову допомогу не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та з виконаних робіт.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

01 травня 2021 року між ТОВ "Борд Інвест" (Покупець) та Daper Holding Sp. (Продавець) укладений договір (контракт) купівлі-продажу №UA/123-21, відповідно до якого Покупець зобов`язується купити та оплатити, а Продавець зобов`язується поставити товар, тип, кількість та строки поставки на кожну окрему партію якого визначається в додатках до цього контракту та є його невід`ємною частиною. Поставка товару відбувається згідно умов "INCOTERMS 2010".

Відповідно до умов вказаного контракту та додатку №1 до нього, рахунку від 25 травня 2021 року №006/05/2021, Продавець зобов`язаний поставити полістирол (PolystyreneGPPS G1161L) 40,00 тонн - 1 505,00 ЄВРО/тонн, згідно умов INCOTERMS 2010.

Для здійснення митного оформлення товару поставленого за контрактом №UA/123-21 від 01 травня 2021 року представником позивача ФОП ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, АР Крим і м. Севастополі подана декларація №UA508040/2021/004848, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту на загальну суму 30 100,00 ЄВРО.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані такі документи: пакувальний лист (Packinglist) 3252021 від 20 червня 2021 року, рахунок-проформа (Proforma invoice) 006/05/2021 від 25 травня 2021 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) 017/06/2021 від 20 червня 2021 року, автотранспортна накладна (Road consiunmentnote) 010540 від 21 червня 2021 року, декларація про походження товару (Declaration oforigin) 017/06/2021 від 20 червня 2021 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701" UA807120/2021/103264 від 01 липня 2021 року, банківський платіжний документ, що стосується товару PI6623 від 09 червня 2021 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується UA/123-21 від 01 травня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 01 травня 2021 року, договір про надання послуг митного брокера 16/06 від 16 червня 2021 року, інші некласифіковані документи лист б/н від 21 червня 2021 року, інші некласифіковані документи сертифікат аналізу б/н від 20 червня 2021 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA508040.2021.004835 від 05 липня 2021 року.

За результатами здійснення перевірки митної декларації відповідачем прийняте рішення від 05 липня 2021 року №UA508040/2021/000155/2 про коригування митної вартості товарів, яким ціну товару визначено за резервним методом у загальній сумі 31 462,00 ЄВРО.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення підставою для коригування митної вартості товару було:

"…Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

Відповідно до інформації розміщеної в щотижневому ціновому огляді ICIS від 28 травня 2021 року вартість полістиролу загального призначення (GPPS) на ринку полістиролу Середнього Сходу у даний проміжок часу становила від 1 870 ДОЛ.США за тону. В той час відповідно до поданого рахунку-проформи від 25 травня 2021 року №006/05/2021 вартість товару на умовах DAP Херсон становить 1 505 ЄВРО за тонну, що відповідає 1 837,68 ДОЛ.США за тону по курсу НБУ на 25 травня 2021 року.

Як вбачається з вищевикладеного, відповідно до наданих документів вартість товару не відповідає ситуації, що склалася на ринку полістиролу Середнього Сходу у даний проміжок часу. Враховуючи зазначене фактурна вартість товару в достатній мірі не підтверджена та не піддається обчисленню.

Відповідно до положення ст. VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну і вироблені тим самим виробником (Takht-e Jamshid Pars Assalouyeh Petrochemical Company).

На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями ... ".

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не зазначено, які саме складові митної вартості не підтверджуються наданими до митного оформлення документами. Вимоги митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим, оскільки відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

В свою чергу, позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч.2 ст. 53 МК України, а подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною контракту згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 49, 53-55, 58 МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст. 53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Колегія суддів зазначає, що з наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Натомість в даних спірних правовідносинах, відповідачем у спірному рішенні зазначено лише загальні посилання на те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість, та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, а також на те, що декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

Крім того, відповідачем зазначено, що на вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: "1) копію митної декларації країни відправлення; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями ...".

Колегія суддів зазначає, що позивачем разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані такі документи: пакувальний лист (Packinglist) 3252021 від 20 червня 2021 року, рахунок-проформа (Proforma invoice) 006/05/2021 від 25 травня 2021 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) 017/06/2021 від 20 червня 2021 року, автотранспортна накладна (Road consiunmentnote) 010540 від 21 червня 2021 року, декларація про походження товару (Declaration oforigin) 017/06/2021 від 20 червня 2021 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701" UA807120/2021/103264 від 01 липня 2021 року, банківський платіжний документ, що стосується товару PI6623 від 09 червня 2021 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується UA/123-21 від 01 травня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 01 травня 2021 року, договір про надання послуг митного брокера 16/06 від 16 червня 2021 року, інші некласифіковані документи лист б/н від 21 червня 2021 року, інші некласифіковані документи сертифікат аналізу б/н від 20 червня 2021 року.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за цей товар.

Відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Щодо неподання позивачем до митної декларації, копію митної декларації країни відправлення та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, колегія суддів зазначає, що ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у справах №804/16980/14, №815/2013/15.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення ґрунтується лише на інформації, отриманій у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР, якою до вказаного товару згенеровано ідентифікатор ризику.

Водночас, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №805/2713/16-а.

Крім того, в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач посилається на наступне: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на положення ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оскільки митним органом не наведені обставини та докази, яким чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Також, слід звернути увагу, що відповідно до положень МК України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №814/2659/16, №804/3893/17.

Щодо використання інформації з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитслужби, необхідно зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження цієї вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до наданої відповідачем до суду декларації, на підставі, якої було скориговано митну вартість товару, поставка товару здійснювалася на умовах - FCA, а у спірних правовідносинах позивач поставив імпортований товар на умовах DAP.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтоване та не вмотивоване використання митним органом зазначеної митної декларації.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товару належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення від 05 липня 2021 року №UA508040/2021/000155/2 про коригування митної вартості товарів.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтований розмір заявлених судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів взагалі не бере до уваги, оскільки в даній справі судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не здійснювався розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 березня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.