Справа № 240/18253/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Житомир справа № 240/18253/21

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Головне управління ДПС у Житомирській області звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 306060,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг розмірі 306060,00 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено провести за правилами спрощено позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що податковим органом не дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу, яка передбачена статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні, відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до даних картки особового рахунку платника податків ОСОБА_1 за позивачем обліковується податковий борг у сумі 306060,00 грн., нарахований як штрафні санкції за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД. Визначення цього грошового зобов`язання відбулось на підставі податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 08.08.2018 №, складеного на підставі акта перевірки від 22.06.2018 №1149/22-01-13-06/.

Зазначене податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 08.08.2018 на адресу: АДРЕСА_1 , яке було повернуто на адресу відправника у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2018 проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження/місця проживання платника податків, внаслідок якої змінено податкову адресу відповідача на АДРЕСА_2 , та контролюючий орган, на обліку в якому перебуває відповідач.

Позивачем надано докази, що 15.01.2019 на його адресу надійшла інтегрована картка платника податків з Кам`янець-Подільської ДПІ з відомостями про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 306060,00 грн.

У силу положень пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Суду не надано доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №. Відповідно, грошові зобов`язання, визначені вказаним рішенням, набули статусу узгоджених.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Зміст наведеного правового регулювання вказує на те, що статус податкового боргу мають суми, які після закінчення строку для їх самостійної сплати, не були сплачені, а не ті, що включені до податкової вимоги. Надсилання податкової вимоги є формою заходу для стягнення боргу, а не його кваліфікації як такого.

За правилами пункту 59.3 цієї ж статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Відповідно до пункту 59.4 податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. При цьому, за правилами пункту 59.5 у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що 08.01.2019 ГУ ДФС у Житомирській області сформовано і направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" № 82-52 про сплату 17000,00 грн.

У зв`язку з тим, що матеріалами справи підтверджено, що інформація щодо існування податкового боргу у сумі 306060,00 грн. надійшла до позивача після направлення відповідачу податкової вимоги від 08.01.2019, остання є такою, що свідчить і про вимогу сплатити податковий борг у сумі 306060,00 грн., визначення якого відповідає приписам Податкового кодексу України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Заперечення відповідача щодо відсутності податкової вимоги на суму податкового боргу у розмірі 306060,00 грн. є юридично безпідставними, оскільки процедурі виникнення податкового боргу передувала процедура узгодження грошових зобов`язань, яка виконана контролюючим органом відповідно до положень Податкового кодексу України шляхом проведення перевірки, фіксування її результатів та направлення платнику податків на адресу його державної реєстрації податкового повідомлення-рішення про нарахування відповідних зобов`язань.

За правилами підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

У свою чергу, за визначенням, яке міститься в пункті 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 306060,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу (вул. Доватора, 61, м .Коростень, Житомирська область, 11500, РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок його коштів податковий борг у сумі 306060,00 грн. на користь Державного бюджету України в особі Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.03.2022.

Суддя Н.М. Майстренко