Справа № 440/12826/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/12826/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/12826/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.10.2021 №62 та зобов`язати відповідача зарахувати до її пільгового періоду роботи трудовий стаж здобутий на Полтавському заводі газорозрядних ламп з 01.06.1991 по 21.05.2002 згідно із записами трудової книжки, що надає право на пільгову пенсію за Списком №1 та за Списком №2 та призначити їй пенсію з дати звернення з відповідною заявою, тобто з 28.09.2021.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, що полягає у неналежній оцінці фактичних обставин, які надають право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, порядок розгляду якої визначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.11.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУПФ в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на правомірність відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 з огляду на те, що позивач не надав уточнюючу довідку про періоди роботи із важкими та шкідливими умовами праці, у зв`язку з чим такі визначити неможливо (а.с. 26).

Ухвалою суду від 26.01.2022 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - ГУПФ у Київській області).

21.02.2022 до суду від ГУПФ у Київській області надійшов відзив на позов, в якому представник зазначив, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 років 02 місяці 07 днів. До страхового стажу зараховані усі періоди. При цьому до пільгового стажу не зараховані періоди роботи, на підтвердження яких надано довідку №68-281 від 15.03.2002, оскільки ця довідка не відповідає додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Полтавський завод газорозрядних ламп з 23.05.2017 знаходиться у стадії припинення (а.с. 51-52).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУПФ в Полтавській області із заявою від 28.09.2021 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивач додала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.04.1991 (а.с. 35-40), довідку ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 15.03.2002 №68-281 (а.с. 42), свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.10.1991 (а.с. 44), свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 від 07.11.2002 (а.с. 45), довідку про відомості, що накопичені в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за звітами страхувальників по роках трудових відносин з 1998 по 2005 (а.с. 43).

За результатами розгляду заяви та доданих документів рішенням ГУПФ у Київській області від 04.10.2021 №62 відмовлено у призначенні такої пенсії (а.с. 28).

Своє рішення ГУПФ у Київській області мотивував тим, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності необхідного пільгового стажу (не зараховано періоди згідно пільгової довідки №68-281 від 15.03.2002, оскільки надана довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Полтавський завод газорозрядних ламп з 23.05.2017 знаходиться на стадії припинення). Оскільки уточнюючу довідку заявник не надав, визначити періоди роботи із важкими та шкідливими умовами праці неможливо. У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника пільговий стаж може бути встановлений Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (надалі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту наведених норм слідує, що трудова книжка, у якій містяться всі необхідні, правильні та точні записи про періоди роботи, в т.ч. у важких та шкідливих умовах, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати пільговий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Як встановлено вище, позивач разом із заявою про призначення пенсії надавала до пенсійного органу копію трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 35-40).

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію трудової книжки, суд встановив, що у ній у хронологічному порядку містяться записи про трудову діяльність ОСОБА_1 із зазначенням дат прийняття на роботу, присвоєння розрядів, переміщення в межах підприємства, перейменування (перетворення) підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи.

Так, відповідно до записів трудової книжки, які підтверджують факт роботи на Полтавському заводі газорозрядних ламп ОСОБА_1 :

- 10.04.1991 прийнята у збиральний цех №3 ртутно-кварцевих ламп учнем штампувальника ніжок;

- 01.06.1991 присвоєно другий розряд штампувальника ніжок;

- 24.01.1992 присвоєно третій розряд монтажника-вакуумщика (здобуття суміжної професії) та працює за цією професією;

- 02.10.1992 у зв`язку з реорганізацією цехів переведена у збиральний цех №10 по випуску ламп високого тиску на ділянки збірки дугових ртутних ламп штампувальником ніжок за другим розрядом;

- 27.11.1995 переведена монтажником-вакуумщиком за другим розрядом (монтаж пальника на ніжку ділянки збірки дугових ртутних ламп) у тому ж цеху;

- 30.11.1995 Полтавський завод газорозрядних ламп перетворений в ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп";

- 01.10.1998 у зв`язку з реорганізацією збиральний цех №10 перейменований на збиральний цех №2 з виробництва ламп високого тиску;

- 01.09.2000 присвоєно третій розряд монтажника-вакуумщика (монтаж пальника на ніжку);

- 21.05.2002 звільнена за угодою сторін за ст. 36 п. 1 КЗпП України.

Предмет спору у цій справі зводиться до встановлення обставин правомірності рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яке вмотивоване посиланням на обставини невідповідності наданої пільгової довідки вимогам додатку 5 до Порядку №637, а також перебування Полтавського заводу газорозрядних ламп з 23.05.2017 у стані припинення.

Надаючи оцінку правомірності рішення ГУПФ у Київській області №62 від 04.10.2021 на предмет його відповідності критерію "обґрунтовано", суд зазначає, що цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Всупереч наведеному, відмовляючи позивачу у зарахуванні періодів трудової діяльності до складу пільгових, відповідач не надав будь-якої оцінки записам трудової книжки щодо періодів роботи позивача на Полтавському заводі газорозрядних ламп, як і не зазначив періодів роботи на Полтавському заводі газорозрядних ламп, які не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 та за яким списком, натомість обмежився поверхневим аналізом наданої позивачем довідки №68-281 від 15.03.2002.

До того ж така підстава для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах як невідповідність довідки ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" №68-281 від 15.03.2002 вимогам додатку 5 до Порядку №637 є неправомірною у даному випадку, оскільки додаток 5 до Порядку №637 "Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" був доповнений постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920, тобто пізніше за часом виготовлення самої довідки.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення ГУПФ у Київській області №62 від 04.10.2021 є необґрунтованим, оскільки прийняте без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим це рішення суд визнає протиправним та скасовує його.

Оскільки право позивача на призначення пенсії за віком порушено, а предметом оскарження є саме відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у призначенні пенсії, то це право підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №62 від 04.10.2021.

Водночас вирішуючи позов у частині вимог, що стосуються зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 28.09.2021, попередньо зарахувавши період роботи на Полтавському заводі газорозрядних ламп з 01.06.1991 по 21.05.2002 до трудового (пільгового) стажу, суд виходить з того, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до виключної компетенції якого входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

Адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, в даному випадку - до повноважень ГУПФ у Київській області.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, який зазначив, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За таких обставин позов у частині вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 28.09.2021 суд залишає без задоволення.

Водночас суд, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного відновлення прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУПФ у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

Відтак позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ "Полтава-банк" від 12.10.2021 № 12-11576168/С (а.с. 20).

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з ГУПФ у Київській області як органу, безпосередньо дії та рішення якого призвели до порушення прав позивача, у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 454,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.10.2021 №62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 28.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) частину витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун