Справа № 420/4129/19
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/4129/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Зуєвої Л.Є.

суддів: Коваля М.П., Кравченка К.В.

розглянувши у письмовому провадженні заяву BW DRY CARGO SHIPS LIMITED [Бі.Ві Драй Карго Шипс Лімітед] про ухвалення додаткової постанови по справі за позовом BW DRY CARGO SHIPS LIMITED [Бі.Ві Драй Карго Шипс Лімітед] до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, 3-ті особи Управління Державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТІС" про визнання протиправними дій, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року провадження у справі № 420/4129/19 закрито.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року апеляційну скаргу BW DRY CARGO SHIPS LIMITED [Бі.Ві Драй Карго Шипс Лімітед] задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року скасовано. Справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

28.12.2021 року позивача надав до суду заяву про ухвалення додаткової постанови, якої стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного округу судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що під час ухвалення судового рішення апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги. З огляду на те, що подана заявником апеляційна скарга була задоволена, вбачаються всі підстави для прийняття апеляційним судом додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.ст. 139, 252, 322 КАС України.

Дослідивши наведені доводи заявника та матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу наведеної норми адміністративного процесуального законодавства вбачається, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року по цій справі, питання про розподіл судових витрат у зв`язку із сплатою апелянтом судового збору не вирішувалось.

Ухвалюючи вищенаведене судове рішення та задовольняючи вимоги апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції неправильно вирішено питання стосовно підсудності справи за поданим адміністративним позовом та помилково закрито провадження у справі.

На цій стадії судового процесу позовні вимоги не є вирішеними по суті. При цьому, за законом ухвалення такого рішення, як направлення справи для продовження розгляду, унеможливлює вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень лише при задоволенні позову сторони.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 756/6141/16-а.

Отже, обставини для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи, у тому числі в апеляційному порядку, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідно до приписів ст. 139 КАС України не виникли, оскільки судом апеляційної інстанції справа не була розглянута по суті позовних вимог.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, що стосується вимог процесуального характеру, а вимогами ст.139 КАС України не визначено порядок розподілу судових витрат, що стосується розгляду судом питання процесуального характеру до моменту розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав ухвалення додаткового рішення в частині нерозглянутої вимоги про стягнення судових витрат за подачу апеляційної скарги, оскільки такі витрати підлягають стягненню при розгляд справи по суті спору.

Таким чином, у справі, що розглядалася, відсутні передбачені частиною 1 статті 252 КАС України підстави для ухвалення додаткового судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 252 КАС про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви BW DRY CARGO SHIPS LIMITED [Бі.Ві Драй Карго Шипс Лімітед] про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/4129/19 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: К.В. Кравченка