Справа № 947/2775/22
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 947/2775/22
Провадження № 2-а/947/76/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого - судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора старшого лейтенанту поліції 2 батальйону 8 роти Погорелова Віталія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 20.01.2022 року звернувся ОСОБА_1 із аадімінстративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5219086 від 10.01.2022 року складену інспектором старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Погорєловим Віталієм Олеговичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначений у постанові склад адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має право керування таким транспортним засобом не відповідає дійсності, так як під час зупинки транспортного засобу - автомобілю ВАЗ-2106, р/н НОМЕР_1 , 20.01.2022 року, у водія - ОСОБА_1 дійсно не було із собою прав водія, яки він загубив, однак згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №5154 від 21.01.2021 року ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорії «А,В» на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.01.2009 року, виданого ВРЕВ №1 м. Одеси.

Від відповідачів заяв по суті справи не надходило, на наступний день після розгляду справи та проголошення вступній та резолютивної частини рішення , до суду надійшло клопотання представника Департаменту патрульної поліції про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Згідно ч.1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС ) України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема: за частинами першою, другою і четвертою статті 126 КупАП»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином судом, під час розгляду справи, встановлено що 10.01.2022 року інспектором поліції, старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Погорєловим В.О., на місці виявлення правопорушення - м. Одеса, вул. Приморська, 57, відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5219086, за змістом якою ОСОБА_2 керував транспортним засобом не мав право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При чому у постанові не зазначено, чи було взагалі у ОСОБА_1 при собі посвідчення водія, яка категорія транспортних засобів при цьому у посвідченні зазначена, та яким саме транспортним засобом водій керував.

Статтею 126 КУпАП визначені дві різні склади адміністративного правопорушення: частина перша визначає наявність правопорушення у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, та відповідальність за дане правопорушення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( на 10.01.2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 17 гривень, тобто максимальний штраф можливий у розмірі 425 гривень) ; а частина друга вказаної статті визначає склад правопорушення у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, відповідальність за яке передбачена у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( тобто максимальний розмір штрафу визначений 3400 грн.).

Інспектор Патрульної поліції визначивши у постанові наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого саме частиною другою статті 126 КУпАП встановив покарання у максимальному розмірі 3400 гривень, що зазначено у постанові.

Зі слів позивача , яки не спростовані у судовому засіданні будь яким доказами з боку відповідача, на момент зупинення 10.01.2022 року інспектором він керував транспортним засобом, який відповідає категорії, дозвіл на керування якої підтверджується посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.01.2009 року, яки він загубив, про що було повідомлено інспектора на місці розгляду адміністративної справи.

Таким чином суд приходить до висновку, що під час розгляду даної справи відсутні будь яки докази наявності у діях ОСОБА_1 10.01.2022 року складу адміністративного злочину, передбаченого саме частиною другою статті 126 КУпАП.

У відповідності до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора старшого лейтенанту поліції 2 батальйону 8 роти Погорелова Віталія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5219086 від 10.01.2022 року складену інспектором старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Погорєловим Віталієм Олеговичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений 23.02.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.