Справа № 460/17115/21
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2022 року м. Рівне №460/17115/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.07.2021 №05 та №05.

За змістом позовної заяви та відповіді на відзив позивач зазначає, що при проведенні фактичної перевірки посадові особи контролюючого органу не пред`явили наказ та направлення на перевірку, у направленні при початку перевірки позивач не розписувалася. Вказує, що перевіркою 23.06.2021 був охоплений період з дати дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 01.10.2018 по 23.06.2021. Однак період перевірки по 19.12.2019 вже був здійснений, що підтверджується актом перевірки від 19.12.2019. Таким чином, фіскальним органом було проведено двічі перевірку за періоди, які були вказані у податковому-повідомленні рішенні. Позивач зазначає, що акт перевірки №4062/17-00-07-0513/ НОМЕР_1 від 24.06.2021, який зазначений у спірних рішеннях від 13.07.2021 ніколи не отримувала та не підписувала. Згідно з даними акта перевірки від 23.06.2021, порушення були допущенні 04.10.2019, а не 23.06.2021, як це зазначено у спірних рішеннях від 13.07.2021. Крім того, неправомірність дій контролюючого органу підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №559/13914/21 від 17.08.2021. Також позивач зазначає, що за результатами адміністративного оскарження спірних рішень її скарги є задоволеними з 30.10.2021, оскільки ДПС України не надало своєчасно відповіді на скарги. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позов. На обґрунтування заперечення зазначив, що у Головного управління ДПС У Рівненській області була наявна інформація про те, що через реєстратора розрахункових операцій, фіскальний №300468574, який зареєстрований на позивача, проведено операції з реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у зв`язку з чим, контролюючим прийнято наказ №1169-п від 17.06.2021 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ". Даний наказ отримала позивач особисто 22.06.2021, з направленнями на перевірку ознайомилася особисто, що підтверджується власноруч вчиненим позивачем записом на направленнях на перевірку. Перевіркою встановлено, що 04.10.2019 через РРО, фіскальний номер , проведено алкогольні напої: горілка "Козацька рада" - 0,8 літра по ціні 320 грн/літр на суму 256,00 грн; пиво "Празьке" - 10 літрів по ціні 52,00 грн на суму 520,00 грн. Всього проведено алкогольних напоїв на загальну суму 776,00 грн. Відповідач вказує, що при реалізації 04.10.2019 алкогольних напоїв у барі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями була відсутня. Таким чином, відповідач вважає, що до позивача правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 17000,00 грн. Також перевіркою встановлено, що при проведенні розрахункової операції через РРО не забезпечено режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД вина "Тера Фреска" по ціні 300 грн за 1 літр, на суму 150 грн (чек №3585 від 19.09.2020 о 20 год 24 хв). Тому до позивача правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 5100,00 грн. Відповідач вказує, що акт перевірки від 24.06.2021 №4062/17-00-07-05-13/ НОМЕР_1 власноруч підписаний позивачем, у якому нею власноруч зроблено запис "порушення виникли по неуважності". Також відповідач зазначає, що заборона щодо проведення фактичної перевірки у статті 78 Податкового кодексу України відсутня. Крім того, фактичною перевіркою від 18.12.2019 було встановлено інше порушення, ніж фактичною перевіркою від 24.06.2021. Покликання позивача на неправомірність прийнятих ДПС України рішень за результатами розгляду скарг платника податків на спірні податкові повідомлення-рішення не може бути підставою позову до відповідача Головного управління ДПС у Рівненській області. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/17115/21; розгляд справи ухвалено провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 05.09.2018, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.09.2018, номер запису: 2 039136; перебуває на обліку як платник податків; види діяльності за КВЕД: обслуговування напоями (а.с.7).

З матеріалів справи встановлено, що 23.06.2021 о 13:50 год. на підставі наказу №1169-п від 17.06.2021, направлень від 17.06.2021 №1717/17-00-07-05-16 та №1718/17-00-07-05-16 (а.с.42-44), з метою перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства уповноваженими особами Головного управління ДПС у Рівненській області, у присутності ОСОБА_1 , проведено фактичну перевірку господарської одиниці - бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , про що складено акт (довідка) фактичної перевірки від 24.06.2021 (зареєстрований в органах ДПС за реєстраційним №4062/17-00-07-05-13/НОМЕР_1, бланк №000525) (а.с.45-46).

За результатами перевірки встановлено порушення вимог п.11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

На підставі акта перевірки від 24.06.2021 №4062/17-00-07-05-13/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, яким за реалізацію алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 17000,00 грн (а.с.47);

податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, яким за не забезпечення режиму попереднього програмування товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 5100,00 грн (а.с.48).

Позивачем оскаржені вказані рішення в адміністративному порядку. За результатами адміністративного оскарження скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою про їх скасування.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо питання дотримання відповідачем порядку проведення перевірки суд зазначає наступне.

З наказу Головного управління ДПС у Рівненській області "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " № 1169-п від 17.06.2021 встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача зазначено підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України, підпунктами 80.1, 80.5, 80.7 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції..

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З наказу встановлено, що у якості правових підстав для його прийняття відповідачем зазначено підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

До функцій контролюючих органів, відповідно до статті 19-1 ПК України віднесено здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій (пп.19-1.1.4); здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.19-1.1.14.); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (пп. 19-1.1.16.); проведення роботи щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п.19-1.1.17) та ін.

З урахуванням приведених норм законодавства, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактично визначає дві підстави для проведення перевірки: 1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства та 2) здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція, відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 22 квітня 2021 року у справі № 805/3809/16-а.

Разом з тим, 08.09.2021 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу №816/228/17 та дійшла наступних висновків.

У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах справи наявна копія витягів з АС "Податковий блок", відповідно до якої через реєстратор розрахункових операцій, фіскальний №300468574, який зареєстрований на позивача, проведено операції з реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.40-41).

Судом встановлено, що 22.06.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області позивачу за адресою: АДРЕСА_1, бар "ІНФОРМАЦІЯ_1", надано для ознайомлення копію наказу про проведення перевірки №1169-п від 17.06.2021 та самі направлення на перевірку від 17.06.2021 за №№1717/17-00-07-05-16, 1718/17-00-07-05-16, що підтверджується особистим підписом позивача у направленнях.

Таким чином, правомірним є посилання у наказі №1169-п від 17.06.2021 на положення підпункту 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу для проведення фактичної перевірки.

Покликання позивача на проведення перевірки двічі відносно одного періоду суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, податковим законодавством забороняється контролюючому органу проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені пп. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 ПК України, у разі якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Під час здійснення фактичних перевірок контролюючі органи мають право перевіряти періоди, які вже були перевірені за наявності законодавчо визначених підстав для такої перевірки.

Отже, суд дійшов висновків про наявність підстав для призначення та проведення податковим органом фактичної перевірки позивача, а також дотримання контролюючим органом вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України при здійснені фактичної перевірки.

З наведених мотивів суд прийшов до висновку, що фактична перевірка позивача здійснена Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд критично ставиться до доводів позивача стосовно невручення наказу на перевірку, оскільки такий документ їй вручений особисто під підпис, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями направлень на перевірку.

Крім того, позивачем акт перевірки підписаний та у пункті про зауваження вказано лише, що порушення виникли по неуважності.

Стосовно покликань позивача на порушення Державною податковою службою України строків розгляду скарг на спірні податкові повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів підпунктів 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду. Аналогічний припис про можливість оскарження в судовому порядку міститься і в тексті рішення про результат розгляду скарги.

Разом з тим, за правилами пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 статті 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пункту 56.13 статті 56 ПК України у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Підпунктом 56.17.2 пункту 56.17 ПК України визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу, (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 ПК України).

Підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено пунктом 52-8 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020 (в редакції Закону № 591-ІХ від 13.05.2020), відповідно до якого, тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641" Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин на усій території України з 1 серпня до 19 грудня 2020 року, який неодноразово продовжувався.

Як встановлено з матеріалів справи позивачем на податкові повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05 та №05 подані скарги до Державної податкової служби України. Вказані скарги отримані останнім 29.07.2021 (а.с.13-18).

Рішеннями Державної податкової служби України про результати розгляду скарг від 09.11.2021 скарги позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін (а.с.19-22).

При цьому, враховуючи наведені приписи п.52-8 підрозділу 10 розділу XX ПК України, суд не вбачає порушення контролюючим органом строку розгляду скарги позивача, оскільки у даному випадку, правові наслідки, передбачені статтею 56 ПК України, не застосовуються.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, яким за порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, на підставі статті 17 цього Закону застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481).

Відповідно до статті 16 Закону №481 контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами.

Статтею 15 Закону №481 встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Таким чином, для отримання ліцензії положення Закону №481 вимагають звернення суб`єкта господарювання із відповідною заявою.

Статтею 17 Закону №481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до приписів частини 2 статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено з акту перевірки ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: №1800544 термін дії з 04.10.2018 до 04.10.2019; №1902693 термін дії з 09.10.2019 до 09.10.2019 та №2002053 термін дії з 01.08.2020 до 01.08.2021.

Також за даними акту перевірки за місцем здійснення господарської діяльності бар " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем використовується реєстратор розрахункових операцій (фіскальний №).

Перевіркою встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: 04.10.2019 через РРО (фіскальний номер ) проведено наступні алкогольні напої: горілка "Козацька рада" - 0,8 літра, по ціні 320,00 грн/літр, на суму 256,00 грн; пиво "Празьке" - 10 літрів, по ціні 52,00 грн/літр на суму 520,00 грн. Всього проведено алкогольних напоїв на загальну суму 776,00 грн.

З таким твердженням контролюючого органу суд не погоджується, оскільки як зазначено в акті перевірки №4062/17-00-07-05-13/ НОМЕР_1 від 24.06.2021, у позивача була ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1800544, термін дії якого з 04.10.2018 до 04.10.2019. Тобто 04.10.2019 був останнім днем дії вказаної ліцензії.

Таким чином, на момент здійснення операції з продажу 04.10.2019 алкоголю, у позивача була наявна (діюча) ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, яким за реалізацію алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 17000,00 грн є протиправним та належить до скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", на підставі пункту 7 статті 17 цього Закону до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 5100,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Пунктом 7 статі 17 вищевказаного Закону №265/95-ВР визначено, що у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем встановлено порушення, що полягає у проведенні розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме: 19.09.2020 через РРО проведено вино "Тера Фрески" по ціні 300,00 грн за літр на суму 150 грн без зазначення коду товару товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД (чек №3585 о 20 год 24 хв), що підтверджується витягом з інформаційної бази (а.с.40).

На підставі наявних у матеріалах справи доказів судом і встановлено, що відповідач при призначенні та проведенні перевірки діяв в межах повноважень та спосіб передбачений законом. Перевірку проведено на підставі наказу, пред`явлено посвідчення перевіряючих та направлення, складено акт з відображенням у них виявлених порушень. Відповідачем надано докази на підтвердження виявлених порушень. Опис порушень в акті є таким, що дає можливість позивачу зрозуміти їх суть та в разі незгоди висловити свою позицію та правові обґрунтування протиправності вчинених дій при проведенні перевірки, прийняте рішення та накладені штрафних фінансових санкцій.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05, позивач не навів обґрунтувань та не надав відповідних доказів, що спростовують висновки податкового органу, що викладені в акті перевірки, щодо проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 №05 прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині відсутні.

Твердження позивача, що неправомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №559/13914/21 від 17.08.2021 (а.с.24), суд вважає невірними, оскільки вказане судове рішення не містить таких правових висновків. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №559/13914/21 від 17.08.2021 лише встановлені обставини пропуску строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, а тому позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.07.2021 №05.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 698,43 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 16.03.2022.

Суддя Олег ГРЕСЬКО