Справа № 380/22701/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/22701/21 пров. № А/857/2581/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження (постановлену судом під головуванням судді Кравціва О.Р., повний текст складення ухвали не зазначено) у справі № 380/22701/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання протиправними дій, скасування постанови, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, в якому просила:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. щодо оголошення у розшук автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору та автомобіля « HYNDAI TUCSON» , 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору;

постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 22.11.2021 у виконавчому провадженні ВП №58999119 про розшук майна боржника - автомобіля марки « Mitsubishi Pajero Wagon» , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору та автомобіля « HYNDAI TUCSON», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , чорного кольору скасувати як незаконну.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання протиправними дій, скасування постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вказану ухвалу про відмову у відкритті провадження та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що нею оскаржено дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, де вона не є ані стороною, ані учасником цього провадження. Зазначає, що у аналогічних справах Верховний Суд, зокрема у постанові від 13.05.2020 у справі №320/6459/19, вже висловлював свою позицію щодо підсудності справ такої категорії, де позивач не є стороною або учасником виконавчого провадження і дійшов висновку, що такі справи підлягають розгляду у порядку адміністративного провадження. Однак, судом першої інстанції не враховано вказаних висновків суду касаційної інстанції та безпідставно відмовлено у відкритті провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повістки відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну пошту представника позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання відповідач не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Пустомитівського районного суду від 05.12.2018 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнано за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину автомобіля марки «HYNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_3 та на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаними автомобілями користується позивач.

Також встановлено, що Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною 25.04.2019 відкрито виконавче провадження ВП №58999119 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ОСОБА_3

22.11.2021 відповідач знаючи, що вищевказані автомобілі є спільним майном і 1/2 частка кожного належить позивачу винесла постанову про розшук майна боржника ОСОБА_2 , а саме вказаних автомобілів.

Позивач вважаючи, що дії відповідача щодо винесення постанови про розшук майна боржника - автомобілів, які є спільній частковій власності двох осіб є протиправними, а постанова про розшук підлягає скасуванню, звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржувана постанова винесена в рамках виконавчого провадження відкритого на виконання виконавчого листа №450/2339, виданого 13.12.2018 Пустомитівським районним судом Львівської області, а тому дії підлягають оскарженню до того суду, який видав виконавчий документ (виконавчий лист), а саме - до Пустомитівського районного суду Львівської області.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 1 КАС України кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною першою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Проте, слід звернути увагу, що у правових висновках, викладених зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 815/2255/16 та від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18, зазначено: оскільки ЦПК України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, скарга, подана на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, сторонами виконавчого провадження, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а у випадку, якщо така подана особами, які не є сторонами виконавчого провадження, відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни перебуває виконавче провадження ВП № 58999119 відкрите 25.04.2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 450/2339/18 виданим Пустомитівським районним судом Львівської області 25.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 706 599, 00 доларів США, з яких 475 000 доларів США основного боргу та 231 599 доларів США відсотків за користування коштами, що згідно офіційного курсу НБУ становить 18 682 477 грн. та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8810, 00 грн. судового збору, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2019 року.

22.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною в межах виконавчого провадження № 58999119, винесено постанову про розшук майна боржника.

Сторонами у виконавчому провадженні № 58999119, є ОСОБА_3 - стягувач та ОСОБА_4 - боржник.

При цьому, до суду із позовною заявою на дії приватного виконавця та скасування постанови про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 58999119, звернулася ОСОБА_1 , яка не є стороною виконавчого провадження, в межах якого остання оскаржує дії приватного виконавчого, а отже, не наділена правом щодо оскарження дій приватного виконавця в межах цивільного судочинства в порядку ст. 447 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця в межах виконавчого провадження, в якому не виступає стороною виконавчого провадження, а відтак колегія суддів дійшла висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання протиправними дій, скасування постанови підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Однак, при прийнятті оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції на вказані положення законодавства не зважив та в установленому порядку вказаних питань не з`ясував, а відтак прийшов передчасного висновку про не підсудність вказаної категорії справ адміністративному суду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі. Відтак, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 320, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/22701/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 17 березня 2022 року