Справа № 300/7753/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2022 р. справа № 300/7753/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень), шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач, ГУ ДСНС в Івано-Франківській області) 29.11.2021 звернулося в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі, також - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) столярного цеху, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що відповідачем протиправно здійснюється експлуатація столярного цеху за адресою: АДРЕСА_1 , з порушеннями вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що встановлено за результатами проведеної перевірки додержання вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки і підтверджується актом перевірки, складеним 25.10.2021 за №284.

За наслідками виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 03.12.2021 (а.с.31-32), ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.37-38).

Ухвала про відкриття провадження у відповідності до частини 10 статті 171 КАС України направлена сторонам із дотриманням вимог статті 126 КАС України.

Зазначена ухвала суду отримана відповідачем особисто 21.12.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи (а.с.41).

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву чи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Посадовими особами позивача на підставі наказу т.в.о. начальника ГУ ДСНС в Івано-Франківській області від 21.09.2021 №Нс-284/54 (а.с. 10) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 08.10.2021 №2560/09-17 (а.с.16), у період з 11.10.2021 по 25.10.2021 проведено плановий захід щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки столярного цеху ФОП ОСОБА_1 , про що 25.10.2021 складено відповідний акт за №284 (а.с.17-25).

Даним актом зафіксовано ряд порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей, у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:

- приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (пункт 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417 (надалі, також - Наказ МВС від 30.12.2014 №1417));

- об`єкт не забезпечено розрахунковим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння відповідності до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (пункт 6.2.1, пункт 6.2.13 таблиця 5 ДБН В.2.5-74:2013);

- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (проводиться 1 раз на 2 роки) (пункт 1.20 розділу IV Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- територія об`єкту систематично не очищається від сміття, відходів виробництва, тари, котрі необхідно регулярно видаляти (вивозити) у спеціально відведені місця (пункт 1.1 розділу III Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- не заборонено складування на території об`єкта звалища горючих відходів (пункт 1.2 розділу III Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- не проведено вогнезахист будівельних конструкцій з метою підвищення вогнестійкості конструкції (несучі та огороджувальні будівельні конструкції, повітроводи, проходки, електричні кабелі) (пункти 2.5, 2.8 розділу III Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- на об`єкті на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не розроблені та не вивішені (пункт 5 розділу II Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- будівлі, споруди та зовнішні установки не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (пункт 1.21 розділу IV Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- приміщення об`єкта не забезпечене необхідною кількістю вогнегасників відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників (пункт 3.6 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- цех не обладнаний внутрішнім протипожежним водопроводом, з розрахунку 2 пожежні крани та мінімальну витрату води одним струменем на пожежогасіння 2,5 л/с (пункт 8.1 таблиця 4 ДБН В.2.5-64:2012);

- посадова особа не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу II Наказу МВС від 30.12.2014 №1417);

- будівлю не забезпечено адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або іншому видному місці і освітлюваному у темний час доби (пункт 2.22 розділу III Наказу МВС від 30.12.2014 №1417).

Акт перевірки підписано та примірник отримано ФОП ОСОБА_1 25.10.2021 (а.с.25).

За наслідками проведеної перевірки та встановлених порушень 25.10.2021 складено припис №57 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, у якому вимагалося вжити заходів для усунення всіх виявлених порушень в межах узгодженого строку - до 27.12.2021 (а.с.26-27).

Указаний припис підписано, а примірник отримано ФОП ОСОБА_1 25.10.2021 (зворотна сторона а.с.27).

Не виконані відповідачем вимоги припису від 25.10.2021 №57 та зазначені в акті перевірки від 25.10.2021 №284 порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, на думку позивача, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як працівникам ФОП ОСОБА_1 , так й іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), а саме:

- відсутність систем протипожежного захисту призведе до пізнього виявлення пожежі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, не відбудеться оповіщення людей, які перебувають у приміщеннях, в зв`язку з чим продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію з приміщень та призведе до отруєння людей що перебуватимуть у приміщенні, що створює загрозу життю та здоров`ю людей;

- відсутність на об`єкті зовнішнього протипожежного водопостачання не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників;

- порушення вимог щодо улаштування, утримання та експлуатації електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до загибелі людей;

- захаращеність території горючими матеріалами сприятиме швидкому розвитку пожежі, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей;

- відсутність інженерного захисту (обробки вогнетривким розчином дерев`яних конструкцій) призведе до: легкого займання, швидкого горіння з високою димоутворювальною здатністю та токсичністю продуктів горіння, що є небезпечним; зменшення межі вогнестійкості несучих елементів конструкції, оскільки вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій дозволяє отримати додатковий час для порятунку людей та організації гасіння пожежі, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей в приміщеннях та ускладнить гасіння пожежі працівниками об`єкту та підрозділами Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- невідповідність шляхів евакуації (відсутність плану (схеми) евакуації) перешкоджатиме оперативній та вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі чим створюється загроза безпеці людей, які в них перебувають;

- відсутність блискавкозахисту при прямому попаданні блискавки в будівлі (споруди) об`єкту призведе до загорання, а протікання великих імпульсів струмів - до загибелі людей; також призведе до швидкого займання та появи пожежі, внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищення температур), що створює загрозу життю та здоров`ю людей;

- відсутність на об`єкті первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей;

- відсутність на об`єкті внутрішнього протипожежного водопостачання не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників;

- відсутність знань з питань пожежної безпеки не забезпечить кваліфікованим діям персоналу у разі виникнення пожежі, зокрема: не дасть змоги прийняття правильного та оперативного рішення щодо швидкої та безпечної евакуації людей та ліквідації пожежі на її ранніх стадіях розвитку, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей;

- відсутність адресного вказівника не дозволить пожежно-рятувальним підрозділам оперативно виявити та загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників.

Враховуючи наведене, реалізуючи приписи частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI (надалі, також - КЦЗ України), Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (надалі, також - Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (як зазначено вище - Наказ МВС від 30.12.2014 №1417).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з абзацом 1 статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 1 статті 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 6 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частин 8, 11 статті 7 цього ж Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

КЦЗ України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Статтею 66 КЦЗ України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 статті 68 даного Кодексу у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, серед іншого, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Згідно з частиною 2 даної статті КЦЗ України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Частиною 5 статті 4 Закону №877-V встановлено, що відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Враховуючи зміст вищевикладених правових норм, суд зазначає, що заходи реагування до суб`єкта господарювання не застосовуються у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису.

Однак, відповідачем не виконано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за №57 від 25.10.2021, яким зобов`язано відповідача:

- приміщення обладнати системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- об`єкт забезпечити розрахунковим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння у відповідності до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (пожежною водоймою об`ємом понад 108 м3);

- зареєструвати декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

- провести заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (проводиться 1 раз на 2 роки);

- для приміщень цеху та складських приміщень визначити категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок»;

- територію об`єкту систематично очищати від сміття, відходів виробництва, тари, котрі необхідно регулярно видаляти (вивозити) у спеціально відведені місця;

- заборонити складування на території об`єкта звалища горючих відходів;

- провести вогнезахист будівельних конструкцій з метою підвищення вогнестійкості конструкції (несучі та огороджувальні будівельні конструкції, повітроводи, проходки, електричні кабелі);

- керівником об`єкта визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень;

- для кожного приміщення об`єкта розробити та затвердити керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки;

- розробити та вивішати на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі;

- будівлі, споруди та зовнішні установки захистити від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

- приміщення об`єкта забезпечити необхідною кількістю вогнегасників відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників;

- цех обладнати внутрішнім протипожежним водопроводом, з розрахунку 2 пожежні крани та мінімальну витрату води одним струменем на пожежогасіння 2,5 л/с;

- на об`єкті відповідним наказом встановити протипожежний режим;

- посадовій особі пройти навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;

- будівлю забезпечити адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або іншому видному місці і освітлюваному у темний час доби.

Таким чином, порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які були зафіксовані в акті перевірки від 25.10.2021 №284 та наявність частини з яких була підставою звернення позивача до суду з даним позовом, продовжують існувати та нести загрозу життю та здоров`ю людей.

Наявність виявлених позивачем суттєвих недоліків, що не усунуті відповідачем безумовно перешкоджатимуть оперативному гасінню пожежі, швидкому її виявленню, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі; сприятимуть швидкому розповсюдженню полум`я по дерев`яних конструкціях; не дозволять оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадіях розвитку; відсутність захисту від прямих попадань блискавки та її вторинних проявів матиме наслідком загорання будівлі, а протікання великих імпульсних струмів призведе до загибелі людей; відсутність адресного вказівника перешкоджає пожежно-рятувальним підрозділам оперативно виявити та загасити пожежу.

При такому становищі працівники та інші громадяни, а також особи, які будуть здійснювати пожежогасіння перебуватимуть в умовах, коли існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання та ігнорування вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки.

Надаючи оцінку обраному позивачем способу реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) відповідача та його співмірності до мети застосування, принципу пропорційності та справедливого балансу між інтересами відповідача та публічними інтересами, суд зазначає наступне.

Положеннями пунктів 26, 33, 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, встановлено, що небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з визначенням ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним фактором пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи гибелі людей та (або) заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків.

До небезпечних чинників пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

З аналізу вказаних приписів вбачається, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Водночас, суд зважає на позицію Вищого адміністративного суду України у постанові від 24.03.2015 в справі №К/800/16066/14, де Суд зазначив, що статтею 70 Кодексу цивільного захисту України закріплено категорії порушень, тому поняття "створюють загрозу життю і здоров`ю людей" є оціночним, яке в межах наданих повноважень може визначити спеціально уповноважений орган, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Разом з цим, Верховним Судом у постанові від 24.07.2018 в справі №813/5461/15 зазначено, що фіксування в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і є їх встановленням в розумінні частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, що є підставою для застосування заходів реагування.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення та заборони експлуатації приміщень слід застосувати судом з метою попередження негативних наслідків, які можуть настати за наявних умов існування реальної загрози життю та здоров`ю людей. Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які об`єктивно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та можуть бути усунуті.

Із огляду на викладене, а також, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, що свідчили б про усунення виявлених позивачем порушень, наявність таких порушень, становить загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також, не дозволить вчасно попередити та ліквідувати пожежу чи інші надзвичайні ситуації.

Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши справу на підставі наданих позивачем доказів, приймаючи до уваги те, що станом на момент судового розгляду жодних доказів усунення відповідачем зазначених в акті перевірки №284 від 25.10.2021 та приписі №57 від 25.10.2021 порушень законодавства матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині обраного позивачем способу застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді (шляхом) опечатування вхідних дверей столярного цеху, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, суд зазначає таке.

Так, Інструкція про порядок та умови застосування запобіжних заходів посадовими особами Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки, що затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 27.03.2006 за №170, містить поняття "про призупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць та зупинення робіт з будівництва, реконструкції, розширення об`єктів шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення".

Однак такий наказ хоч і є чинним, втім його дія не розповсюджується на дотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки. Також даний нормативно-правовий акт прийнятий на виконання Закону України "Про правові засади цивільного захисту" (1859-15), втім останній втратив свою чинність на підставі введення в дію Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 за N5403-VI.

Аналогічно поняття "щодо зупинення роботи (експлуатації) на відповідному об`єкті шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення" мітиться також в Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій №130 від 21.10.2004. Однак дія такого наказу скасована на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України за №166-р від 10.03.2017.

В свою чергу, приписами пункту 12 частиною 1 статті 67, частини 2 статті 68 і пункт 1 частини 1 статті 70 КЦЗ України, поряд з іншим, визначено право контролюючого органу на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення (до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки) експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також зупинення надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відтак, вимоги позивача про необхідність застосування у відношенні до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставин у справі, втім обраний спосіб застосування такого заходу за змістом не в повній мірі відповідає коментованим положенням КЦЗ України.

На переконання суду, належним і ефективним способом реагування повинен бути той, який ґрунтується на положеннях закону. Втім, такі мотиви суду зовсім не змінюють висновок про підставність позовних вимог в цілому.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 263, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) столярного цеху Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зафіксованих у акті перевірки №284, складеному 25.10.2021 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, адреса: вул. Франка, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76018 код ЄДРПОУ-38555228;

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.