Справа № 380/22340/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні, перерахунку та виплаті із 24.07.2013 пенсії за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 із 24.07.2013 з урахуванням виплачених сум пенсію за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою від 03.12.2021 залишено позовну заяву без руху.

04.01.2022 представником позивача подано до суду заяву по суті ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 17.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В позовній заяві позивачка зазначає, що наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Державної прикордонної служби України від 21.06.2013 № 132-ос1 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за віком за статтею 26 частиною 6 пунктом «в» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та наказом начальника цього ж загону від 23.07.2013 № 151-ос1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23.07.2013. Вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 23.07.2013 становить в календарному обчисленні 15 років 05 місяців 14 днів, пільгова вислуга років 07 років 08 місяців 18 днів, що разом становить вислугу військової служби 23 роки 02 місяці 02 днів. ОСОБА_1 з 24.07.2013 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто з врахуванням змішаного стажу.

Позивачка зазначає, що положеннями чинного законодавства набуття особою права на пенсію за вислугу років не ставиться у залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги, оскільки його положеннями чітко передбачено, що вислуга у пільговому обчисленні також підлягає зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії.

Позивачка вважає, що з часу звільнення вона набула право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% грошового забезпечення, натомість пенсія їй виплачується у розмірі 52% грошового забезпечення.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачка пропустила строк на звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України, а саме ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою від 18.11.2021, у якій просить зобов`язати призначити, перерахувати та виплатити їй із 24.07.2013 з врахуванням виплачених сум пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з дати призначення пенсії 24.07.2013. На момент призначення пенсії позивачу були відомі її вислуга, розрахунок пенсії, розмір та складові, які включалися для обрахунку пенсії.

Відповідач вказує, що згідно п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( у редакції, яка діяла на дату призначення пенсії ОСОБА_1 ) пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше. Оскільки календарна вислуга років позивача на день звільнення (23.07.2013) становить 15 років 05 місяців 14 днів, законні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.. 12, п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 наказом начальника 7 прикордонного загону (І категорії) Державної прикордонної служби України від 21.06.2013 № 132-ос1 звільнена з військової служби у відставку за віком за статтею 26 частиною 6 пунктом «в» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та наказом начальника цього ж загону від 23.07.2013 № 151-ос1 виключена із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23.07.2013.

Вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 23.07.2013 становить в календарному обчисленні 15 років 05 місяців 14 днів, пільгова вислуга років 07 років 08 місяців 18 днів, що разом становить вислугу військової служби 23 роки 02 місяці 02 днів.

ОСОБА_1 з 24.07.2013 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто з врахуванням змішаного стажу.

Позивачка через представника звернулась до відповідача з заявою від 23.08.2021 про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, якою просила перерахувати та виплатити з часу набуття права на пенсію із 24.07.2013 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги військової служби 23 роки 02 місяці 02 дні у розмірі 64% грошового забезпечення з відрахуванням раніше проведених виплат.

На заяву представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало відповідь від 31.08.2021 № 1300-5902-8/76684 про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розміру 64% грошового забезпечення.

Не погодившись з відмовою у задоволенні заяви, позивачка звернулась до суду.

Згідно пункту «в» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (тут і надалі в редакції на час та звільнення позивачки з військової служби) (далі - Закон № 2262-ХІІ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

У свою чергу, ст. 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Підпунктом «в» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що вислуга років позивачки на день звільнення у календарному обчисленні становить 15 років 05 місяці 14 дні, пільгова вислуга - 07 роки 08 місяців 18 днів, всього вислуга років в якості військовослужбовця: 23 роки 02 місяці 02 дні, отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

При вирішенні питання про дотримання позивачем строків звернення до суду з цим позовом суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі N 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 N 340/1019/19)..

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 справа N 240/12017/19 вказала, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом 19.11.2021 (дата прийняття для відправлення р/л 506), таким чином строк на звернення до суду за період з 24.07.2013 до 19.05.2021 пропущено. Позивачці було відомо про розмір отриманої пенсії, при цьому з 2013 року вона не зверталась до відповідача з приводу неправильності чи неповноти нарахованої їй пенсії. Ухвалою від 03.12.2021 залишено позовну заяву без руху з підстав пропуску строку звернення до суду. Позивачка через представника подала заяву від 28.12.2021 по суті ухвали про залишення позовної заяви без руху у якій покликалась на дотримання нею строків звернення до суду. З клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду не зверталась.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, заявлених за період з 24.07.2013 до 18.05.2021.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд враховує, що до повноважень відповідача належить визначення належного розміру пенсії позивачки (70% грошового забезпечення чи 64%, як зазначено у її заяві про перерахунок та виплату пенсії) з врахуванням усього наявного у неї стажу страхового (пільгового) стажу, тому суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання до вчинення дій слід задовольнити частково та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 із 19.05.2021 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. належить частково стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 122, 123, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, перерахувати та виплатити (з врахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 із 19.05.2021 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням вислуги років військовослужбовця: 23 роки 02 місяці 02 дні.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 24.07.2013 до 18.05.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.