Справа № 380/12944/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року справа №380/12944/21

провадження № П/380/13123/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільний дім" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільний дім" (далі позивач, ТОВ "Хмільний дім") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.03.2021 № 4982/13-01-18-08.

Ухвалою від 09.09.2021 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 24.01.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі акта перевірки від 03.03.2021 № 3913/13-01-18-08 Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 17.03.2021 року №4982/13-01-18-08 (копія-додаток 4 до цього позову, яким до ТОВ «Хмільний Дім» (застосовано штраф на загальну суму 47974,59 грн, зокрема: штраф в розмірі 10% у сумі 47844,01грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 335708,48 грн та штраф в розмірі 20% у сумі 130,58 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ - 652,91 грн.

Звертає увагу, що пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), крім прямо передбаченого та вичерпного переліку випадків. Таким чином, мораторій на проведення перевірок встановлено з 18 березня 2020 року до 31 серпня 2021 року. Оформлена актом від 03.03.2021 № 3913/13-01-18-08 перевірка була проведена в період дії встановленого ПК України мораторію на проведення перевірок, а відтак, така перевірка проведена всупереч положенням пункту 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та є незаконною.

При цьому, відлік строку давності для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію або відсутність реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН починається з дня вчинення відповідного правопорушення. Як вбачається з Розрахунку штрафу (Додаток до податкового повідомлення рішення та додаток 5 до позову) відповідачем нараховано 10%- вий штраф в сумі 21 568,59 грн за прострочення на 8 днів реєстрації розрахунку коригування ПН № 3307 від 24.01.2017, зареєстрованого позивачем 23.02.2017 року та 10%-вий штраф в сумі 19 138,84 грн за прострочення на 8 днів реєстрації розрахунку коригування ПН №3308 від 30.01.2017 зареєстрованого позивачем 23.02.2017.

Абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим п. 201.10 ст. 201 ПКУ встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Таким чином, граничний термін реєстрації вищенаведених накладних -15.02.2017. З врахуванням положень п. 102.1 ст. 102 ПКУ та п. 113.1 ст. 113 ПКУ, 1095- денний строк для застосування штрафу по зареєстрованих РКПН № 3307 від 24.01.2017 та № 3308 від 30.01.2017 сплинув 16.02.2020, ще до початку дії карантину та встановлення мораторію на проведення перевірок, (що також спростовує викладену ДПС України в рішенні про результати розгляду скарги від 07.07.2021 позицію щодо зупинення процесуальних строків на час дії карантину). Отже, відповідачем застосовано штрафи у сумі 21 568,59 гр за прострочення реєстрації розрахунку коригування ПН №3307 від 24.01.2017 та в сумі 19 138,84 грн за прострочення реєстрації розрахунку коригування ПН № 3308 від 30.01.2017 з порушенням граничного строку на застосування таких штрафів, що є самостійною підставою для скасування повідомлення-рішення в цій частині. При цьому, положеннями п. 102.1 ст. 102 ПКУ також встановлено, що якщо протягом 1095-денного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені).

Також зазначає, що акту перевірки від 03.03.2021 № 3913/13-01-18-08 позивач від відповідача не отримував та про існування такого акту дізнався з оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 06.09.2021 вх. № 64587, у якому зазначає, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції ( абз. 9 п.201.10 ст. 201 ПК України та п.4 постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 29.12.2010). Позивачем не надано жодного документа (квитанції), який би підтверджував своєчасну реєстрацію спірних податкових накладних, що відображені у додатку до оскаржуваного Податкового повідомлення-рішення (розрахунку штрафу), як це передбачено в абз.9 п.201.10 ст.201 ПК України. Також не долучено жодного доказу, який би свідчив про своєчасну відправку на реєстрацію спірних податкових накладних. Наголошує, що єдиним належним та допустимим доказом своєчасності наданий податкової накладної на реєстрацію є квитанція, в якій фіксується дата пі час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. При цьому, для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 справа № 816/1488/17, від 11.12.2018 справа № 807/68/18. від 07.02.2019 справа № 808/3250/17. Позивачем до матеріалів справи не долучено податкові накладні, за порушення граничних термінів реєстрації яких застосовано штраф. Проте, як вбачається з акту камеральної перевірки та розрахунку штрафу, такі податкові накладні не були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Також вказує, що згідно з п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати. Тому, контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Представник позивача подав клопотання від 16.02.2022 (вх. № 2337ел) про розгляд справи за відсутності представника.

У судовому засіданні 16.02.2022 суд заслухав вступну промову представника відповідача, дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Головний державний ревізор-інспектор відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області Костюк Х.І. в порядку ст.. 76 розділу ІІ ПК України, провів камеральну перевірку ТОВ "Хмільний дім" () щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, про що 03.03.2021 складено акт № 3913/13-01-18-08 (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено що підприємством за перевірений період 24.01.2017 - 17.02.2020 на порушення п. 201.10. ст. 20 Податкового кодексу України, порушено термін реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю платникам податку на додану вартість.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 17.03.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 4982/13-01-18-08 яким застосовано штраф на загальну суму 47974,59 грн, зокрема: штраф в розмірі 10% у сумі 47844,01 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 335708,48 грн та штраф в розмірі 20% у сумі 130,58 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ - 652,91 грн.

Позивач, не погодившись із таким рішенням контролюючого органу, оскаржив до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України № 15360/6/99-00-06-01-03-06 від 07.07.2021 податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021№ 4982/13-01-18-08 залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Щодо мораторію на проведення перевірки суд зазначає таке.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації (крім податкової декларації з податку на додану вартість) за звітні (податкові) періоди березень - травень 2020 року, або уточнюючих розрахунків (крім уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість), що були подані платниками податків протягом березня - травня 2020 року, може бути проведена лише протягом 60 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" продовження дію карантину з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 " Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено дію карантину до 30.04.2021. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 № 405 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено дію карантину до 30.06.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 611 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено дію карантину до 31.08.2021. 11 серпня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про продовження адаптивного карантину., що діє на теперішній час.

Отже, цією нормою запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не призначаються документальні та фактичні перевірки за окремими винятками.

Водночас підставою винесення спірного податкового повідомлення-рішення послугували результати камеральної перевірки, стосовно якої вказана норма містить застереження лише в частині терміну перевірки (протягом 60 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання), що стосується лише податкової декларації (крім податкової декларації з податку на додану вартість) за звітні (податкові) періоди березень - травень 2020 року, або уточнюючих розрахунків (крім уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість), що були подані платниками податків протягом березня - травня 2020 року.

При цьому, суд зазначає, що відносно позивача було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період з 24.01.2017 по 17.02.2020.

Суд зазначає, що інших застережень чи заборон стосовно проведення камеральної перевірки згадана норма п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України не містить.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиному реєстрі податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.7 статті 87 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що законодавцем, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлено наступний алгоритм дій контролюючого органу при проведенні камеральної перевірки та встановленні за результатами такої порушень: 1) складання акта у двох примірниках, який підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків; 2) розгляд контролюючим органом заперечень та/або додаткових документів, наданих платником податків або його представниками у випадку незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки; 3) прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Дотримання зазначеної послідовності дозволяє платнику податків, отримавши акт перевірки, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта, подати заперечення на такий акт із викладенням мотивів незгоди з висновками акта перевірки, які обов`язково повинні враховуватися контролюючим органом при прийнятті рішень про визначення грошових зобов`язань.

Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями дотримання зазначених умов є обов`язковим.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 27.07.2018 у справі № 813/2868/17 прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної камеральної перевірки можливо не раніше, а ніж коли платнику податків буде вручено акт перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 Податкового Кодексу України.

Представник відповідача у відзиві вказав, що акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН від 03.03.2021 №3913/13-01-18-08 та оскаржене податкове повідомлення-рішення від 17.03.2.021 р №4982/13-01-18-08 скеровано одним конвертом, у зв`язку з відсутністю коштів.

Отже на час прийняття оскарженого податкового повідомлення - рішення, акт перевірки від 03.03.2021 № 3913/13-01-18-08 ТОВ "Хмільний дім" не отримувало.

За встановлених обставин та нормативно-правового регулювання, суд дійшов висновку, що відповідачем при винесенні оскарженого податкового повідомлення-рішення не дотримано вимог пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України, що мало наслідком позбавлення позивача можливості подати заперечення проти висновків акта перевірки, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято до спливу строку подачі платником податків заперечень на висновки акта перевірки.

Тому ненадіслання (неотримання) платником податків акта, складеного за результатом проведення камеральної перевірки, нівелює право останнього на подачу заперечень та/чи додаткових документів, розгляд таких та врахування контролюючим органом під час визначення грошового зобов`язання, що виключає можливість прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення із врахуванням всіх обставин справи, в тому числі тих, які можуть спростувати висновки проведеної перевірки.

Також, відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

За приписами п. 201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п.120-1.1ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей192та201цьогоКодексупокладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Зі змісту зазначених правових приписів законодавства слід дійти висновку, що на платників ПДВ - продавців товару, при здійсненні господарської операції, покладається обов`язок по складенню податкової накладної та її реєстрації в строки, визначені п. 201.10 ст.201 ПК України. Недотримання строків реєстрації податкової накладної має наслідком порушення платником податків податкової дисципліни та притягнення його до фінансової відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого визначається в залежності від кількості днів затримки такої реєстрації.

Згідно з розрахунком штрафних санкцій до акта перевірки від 03.03.2021 № 3913/13-01-18-08:

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3307, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 24.01.2017, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 23.02.2017 09:45; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 8; сума податку на додану вартість 215685,88 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3308, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 30.01.2017, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 23.02.2017 09:45; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 8; сума податку на додану вартість 191388,42 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3246, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 09.10.2019, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 19.11.2019 03:55; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 19; сума податку на додану вартість 522,35 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3249, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 30.10.2019, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 19.11.2019 03:55; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 4; сума податку на додану вартість 1250,57 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3247, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 30.10.2019, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 19.11.2019 03:56; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 4; сума податку на додану вартість 704,68 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 3248, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 23.10.2019, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 19.11.2019 03:55; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 4; сума податку на додану вартість 651,13грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 2701, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 14.12.2019, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 20.01.2020 02:25; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 20; сума податку на додану вартість 130,56 грн;

- податкова накладна/розрахунок коригування № 333, дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування 16.01.2020, дата реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 17.02.2020 09:49; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН 2; сума податку на додану вартість 68759,44 грн.

Таким чином, відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України граничний термін реєстрації накладних від 24.01.2017 № 3307 та від 30.01.2017 № 3308 - 15.02.2017.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Отже, з врахуванням положень п. 102.1 ст. 102 ПК України та п. 114.1 ст. 114 ПК України 1095-денний строк для застосування штрафу по зареєстрованих РКПН від 24.01.2017 № 3307 та від 30.01.2017 № 3308 сплинув 16.02.2020.

Таким чином, нарахування штрафу по зареєстрованих РКПН від 24.01.2017 № 3307 та від 30.01.2017 № 3308 здійснено контролюючим органом поза межами граничного строку в 1095 днів, що визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено, що оскаржене податкове повідомлення - рішення було прийнято законно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх фактичних обставин.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільний дім" (вул. Шевченка, 323, м. Львів, 79069, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003 ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 17.03.2021 № 4982/13-01-18-08.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільний дім" 2270,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.03.2021.

Суддя Кедик М.В.