Справа № 580/7284/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року справа № 580/7284/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Горобець С.О. від імені ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Центрального міжрегіонального Управління Уктрансбезпеки про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Горобець С.О. (18001, м.Черкаси, вул.Симоненка, 5, оф.21) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14; ) в особі Центрального міжрегіонального Управління Уктрансбезпеки (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.223) (далі - відповідач) про визнання протиправною і скасування постанови від 07.09.2021 №303158 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування зазначено, що відповідач прийняв спірне рішення без дотримання норм чинного законодавства. Зі змісту чеку зважування від 20.07.2021, актів, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу (далі - ТЗ) позивача, який відсоток похибки таких ваг. Відповідач всупереч вимог закону не врахував, що перевезення вантажу щодо товарно-транспортної накладної (далі - ТТН) від 19.07.2021 на зерно вагою 25,040т здійснювалося за допомогою спеціалізованого напівпричіпу TRGSAP335WD126108 з масою без навантаження 6,5т та спеціалізованого сідлового тягача XLRTE47XS0E06590 з масою без навантаження 7,24т. У чеку не вказано реквізитів пункту проведення вагового контролю. Також відповідач безпідставно не врахував, що для перевезення великоваговим ТЗ подільного вантажу з перевищенням габаритних або вагових обмежень законом не передбачено отримання будь-якого дозволу. Позивач надала водію ОСОБА_2 в користування ТЗ на підставі договору оренди, з огляду не що не може нести відповідальність за допущені ним порушення.

Ухвалою суду від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного провадження.

Відповідач правом надати відзив не скористався.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Свідоцтвами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 підтверджується належність позивачці на праві власності з 29.01.2020 спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки DAF д.н.з. НОМЕР_4 та з 15.06.2018 спеціалізованого напівпричіпа - спеціалізованого контейнеровоза д.н.з. НОМЕР_5 .

03.01.2021 позивачка уклала з ОСОБА_2 , як фізичною особою-підприємцем (зареєстрований з 31.05.2010 відповідно до свідоцтва № НОМЕР_6 ), договір оренди ТЗ - спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки DAF д.н.з. НОМЕР_4 терміном на 2 роки. Того ж дня склали акт приймання-передачі.

Вказаний вище ТЗ та напівпричеп позивачки використані для перевезення ячменю 3-го класу насипом (брутто 41,44т, тара 16,400т, нетто 25,040т) згідно з ТТН №773608 від 19.07.2021. Автомобільним перевізником у ній вказано ПП «АВТОТРАНСПРО», водій - ОСОБА_2 . Замовником та вантажовідправником вказано ТОВ «АГРО ФІРМА «ПІВДЕННА». Вантажоодержувач - ТОВ «Боріваж» в квоту LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSESA, експортер ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА". Пункт навантаження Одеська область м.Татарбунари. Пункт розвантаження смт.Нові Біляри.

Зазначені відомості перевірені посадовими особами відповідача 20.07.2022 під час зупинки ТЗ та проведення габаритно-вагового контролю.

Зокрема, Актом від 20.07.2021 №0063176 зафіксовано, що під час проведення габаритно-вагового контролю в Одеській області на автодорозі М-15 Одеса-Рені 60км + 540 вказаного ТЗ та напівпричепа на маршруті м.Татарбунари - смт.Нові Бліяри 239км встановлено перевищення ТЗ нормативних вагових параметрів. У талоні №6633 про зважування ТЗ НОМЕР_4 зі вказаним вище напівпричепом від 20.07.2021 о 05год. 52хв. в динамічному режимі встановлено загальну його масу 41200кг. Довідкою №0075216 від 20.07.2021 про результати габаритно-вагового контролю підтверджується навантаження на осі ТЗ: 1) 69, 2)12.6, 3) 7/5, 4)72, 5)735, 6)-, 7)-, 8)-; повна маса ТЗ 41,2т.

Тому 20.07.2021 посадові особи відповідача на підставі направлення №026493 склали акт №290629 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. У ньому вказали про перевірку зазначеного вище ТЗ, яким керував ОСОБА_2 на підставі посвідчення водія НОМЕР_7 , щодо перевезення без дорожнього листа та ліцензійної картки товару згідно з зазначеною вище ТТН з перевищенням нормативних вимог маси на вісь (14,55%) та встановлення у зв`язку з цим порушення абз.15 ст.41 закону щодо перевищення норм 10-20% без відповідного дозволу.

Також відповідач склав для позивачки розрахунок плати за проїзд великовагових та (або ) великогабаритних ТЗ автомобільними дорогами загального користування.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області прийняло спірну постанову від 07.09.2021 №303158 про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн щодо ФОП ОСОБА_1 . У ній зазначило, що оскільки о 5год. 55хв на а/д Одеської області за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував ТЗ марки DAF д.н.з. НОМЕР_4 , здійснено перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, без відповідного дозволу, що є порушенням п.22.5 Правил дорожнього руху та ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», позивачка допустила порушення вимог абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що притягується до відповідальності.

Тому позивачка звернулася в суд з позовом.

Для вирішення спору суд врахував, що спірні відносини регулюються Законом України від 05.04.2001 №2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-ІІІ), Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДД), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2011 №30 (далі - Правила №30), Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 (далі - Єдині правилам №198), а також іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд врахував, що ч.1 ст.48 Закону №2344-ІІІ, передбачено обов`язок автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

На підставі абз.2 ч.2 ст.48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для автомобільного перевізника є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Габаритно-ваговий контроль згідно з підп.4 п.2 Порядку №879 - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.3 цього Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

На підставі п.4 наведеного Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.3 Порядку №1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

На підставі п.4 наведеного Порядку посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів;

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1);

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Отже, посадові особи відповідача наділені повноваженнями організації здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та фіксації його результатів.

Згідно з п.3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 ПДД за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Вказаними вище відомостями матеріалів зважування ТЗ з напівпричепом позивачки під час габаритно-вагового контролю підтверджується порушення п.22.5 ПДД.

Статтею 33 №2862-IV передбачено, що рух ТЗ, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.16 Єдиних правил №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень відповідно до ч.3 ст.48 Закону №2344-ІІІ обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Суд врахував, що доказів отримання відповідного дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, на вищевказаний транспортний засіб не надано та його відсутність не заперечується позивачкою. Відсутні докази вважати, що зважування відбувалося некоректно, а вказані в талоні відомості про зважування - підроблені чи стосуються інших ТЗ. Оскільки нормативних вимог до відомостей талону про зважування, про які вказує позивачка, не передбачено, відповідні її посилання не обгрунтовані.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи - за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, розмір штрафної санкції в спірній постанові відповідає вимогам закону.

Пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку №1567 (пункт 27 Порядку №1567).

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом. Адміністративно-господарські штрафи відповідно до ст.60 Закону №2344-ІІІ стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.

Оцінюючи доводи позивача, що нею не здійснювалось надання послуг з перевезення вантажу, а вищевказаний транспортний засіб перебуває у користуванні іншого суб`єкта господарювання на підставі договору оренди, суд урахував.

Вказаним вище договором підтверджено передачу позивачкою виключно ТЗ та не містить будь-яких умов щодо використання напівпричепа, який належить позивачці на праві власності згідно з окремо виданих свідоцтвом. Цей напівпричеп використаний для перевезення товару, про що вказано в ТТН та матеріалах габаритно-вагового контролю. При цьому самостійно без тягача він не може використовуватися для надання послуг з перевезення вантажу.

Абз.18 ч.1 ст.1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, факт належності особі на праві власності ТЗ не є достатнім для висновку про допущення відповідного порушення та покладення відповідальності за нього.

Матеріали габаритно-вагового контролю свідчать, що безпосередні послуги з перевезення вантажу виконував ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_8 ), який, як підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_9 , зареєстрований як фізична особа-підприємець з 31.05.2010 та здійснює основний вид господарської діяльності вантажного автомобільного транспорту. Саме він вказаний в ТТН водієм автоперевізника - ПП «АВТОТРАНСПРО». У ТТН наявні саме його підписи та відсутні будь-які відомості про участь позивачки в таких правовідносинах.

Отже, відсутні правові підстави для притягнення позивачки до відповідальності за дії, вчинені іншими суб`єктами господарювання.

Відповідач не довів будь-якими доказами участь позивачки, як перевізника, у правовідносинах щодо перевезення вантажу, під час якого проведено габаритно-ваговий контроль і винесене спірне рішення. То ж притягуючи її до відповідальності порушив вказані вище вимоги закону щодо персональної відповідальності.

Тому суд дійшов висновку, що спірна постанова протиправна та підлягає скасуванню у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги обґрунтовані, а сплачений згідно з квитанцією від 17.09.2021 №98205 судовий збір на суму 908,00грн підлягає поверненню позивачці за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі згідно з вимогами ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.09.2021 №303158 Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14; ) в особі Центрального міжрегіонального Управління Уктрансбезпеки (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.223) про накладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, 14; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду позовною заявою в сумі 908,00грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 21.03.2022.