Справа № 420/5821/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5821/21
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

учасники справи:

представник апелянта - Мунтян Є.О.,

представник позивача - Казарновський О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі № 420/5821/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ГЮБІ+" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2021 року ТОВ "АГРО ГЮБІ+" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення перевірки ТОВ Агро Гюбі+ ();

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-01-30/38443006.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що наказом заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України посадовим особам відповідача доручено здійснення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, податкова адреса: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, з 15.03.2021 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.04.2020 по дату здійснення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Позивач вказав, що у наказі від 15.03.2021№1276-и відповідач зазначив про необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, але при цьому жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зокрема, щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Позивач зазначив, що якщо вважати, що перевірка позивача проводилася лише з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядку здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, то це лише додатково свідчить про неправомірність наказу від 15.03.2021 р. №1276- и, оскільки у ньому міститься посилання в цілому на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак відповідач повинен був чітко обґрунтувати конкретні підстави для перевірки та зазначити конкретну мету її проведення.

Також позивач зазначив, що в Акті перевірки міститься висновок про те, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 по 30.08.2020 включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі 12012 л за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, без наявності ліцензії на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Позивач вказав, що у власності ТОВ Агро Гюбі+ дійсно є дві ємності об`ємом по 16 кубічних метрів кожна, які використовуються для зберігання пального, але ці ємності є пересувними, а не стаціонарними. Ємності облаштовані колесами та спеціальними пристроями для здійснення їх буксирування вантажним автомобілем або трактором. Це вбачається як з технічної документації на зазначені ємності, так і з фотографій цих ємностей.

З Акту перевірки вбачається, що за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника перевірка не проводилась, а досліджувались виключно документи, надані підприємством.

За адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, 9, де нібито розташовані стаціонарні ємності, посадові особи контролюючого органу не виїжджали та безпосереднє обстеження не проводили.

На думку позивача, є підстави для висновку про те, що контролюючим органом було здійснено не фактичну перевірку, а документальну, та здійснено її з порушеннями порядку, передбаченого ПК України та з питань, які не можуть бути предметом документальної перевірки.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що за результатами перевірки позивача складено Акт про результати фактичної перевірки від 16.03.2021 № 3905/15-32-09-01-25/38443006 та встановлено наступні порушення: ст.15 Закону України від 19.12.1995 року Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального; п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ Брітіш Петроліум (постачальник) та ТОВ Агро Гюбі+ (покупець) 19.02.2019 був укладений договір постачання нафтопродуктів №1971.

На виконання умов Договору сторонами були складені/виписані/оформлені видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки та зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизні накладні.

Окрім зазначених документів, у листі ТОВ Агро Гюбі+ від 11.03.2021 №1103/21 зазначено наступне: В період з 01.04.2020 року - дату надання відповідного запиту, нашим підприємством було придбане, зокрема у ТОВ Брітіш Петроліум дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі - 88266,61 л. Постачання пального відбувалось на адресу: Одеська обл., Ширяївський р-н, с. Армашівка, вул. Центральна, 9. На відповідній території розташовані стаціонарні ємності (бочки, які введені в експлуатацію 05.04.2020 року), які належать нашому підприємству на праві власності та використовувались (виключно для потреб власного споживання) в означений період для зберігання пального, отриманого від ТОВ Брітіш Петроліум (розвантаження здійснювалось безпосередньо до них).

Враховуючи зміст листа ТОВ Агро Гюбі+ від 11.03.2021 №1103/21, відомості з ТТН від 12.08.2020 № БР4329 (в частині місця розвантаження, дані заявки від 11.08.2020 року б/н (в частині необхідності здійснення розвантаження за певною адресою), показники та зміст субрахунку 203 за квітень 2020 року - грудень 2020 року (відображення надходження 12.08.2020 року дизельного пального від ТОВ Брітіш Петроліум, поточне сальдо на цю ж дату в обсязі/об`ємі - 12 012 л та перше витрачання/списання отриманого пального, яке відбулось 31.08.2020), а також зміст акцизної накладної від 12.08.2020 року №5034, встановлено, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 року - по 30.08.2020 включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі - 12 012 л без наявності ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Одеська обл., Ширяївський р-н. с. Армашівка, вул. Центральна, 9.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-38443006, згідно з яким до ТОВ Агро Гюбі+ застосована штрафна санкція на загальну суму 500 000,00 грн. за порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 24 вересня 2021 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 №7514/15-32-09-01-30/38443006.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ (адреса: вул. Катерининська, буд. 26, м. Одеса, 65026, ) сплачений судовий збір у розмірі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- висновки суду першої інстанції щодо невідповідності виданого наказу вимогам пп.80.2.5,п.80.2 ст.80 ПК України, оскільки наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки є повністю не обґрунтованими;

- не зрозумілим є висновок суду першої інстанції, що контролюючим органом було здійснено не фактичну, а документальну перевірку;

- суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги доводи відповідача.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 15 березня 2021 року № 1276-и на підставі підпункту 191.1.4 пункту 191.1 ст.191, підпункту191.1.14 пункту 191.1 ст.191, статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України призначено фактичну перевірку ТОВ Агро Гюбі+ за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 26, з 15 березня 2021 року тривалістю 10 діб, перевіряє мий період з 01.04.2021 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 18-19).

За результатами фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт № 3905/15-32-09-01-25/38443006 від 16 березня 2021 року, за висновками якого встановлено порушення ТОВ Агро Гюбі+ статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (а.с. 20-23).

Згідно вказаного Акту, перевіркою встановлено, що ТОВ Агро Гюбі+ в період з 12.08.2020 - 30.08.2020 включно зберігало в стаціонарних ємностях дизельне пальне в загальному об`ємі/обсязі 12 012 л за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Центральна, без наявності ліцензії на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області 31 березня 2021 року прийнято податкове повідомлення-рішення №7514/15-32-09-01-30/38443006 про застосування штрафу у сумі 500 000 грн. за платежем Адмін. штрафи та штрафні санкції (а.с. 24).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того , що контролюючим органом фактично здійснено документальну перевірку, та порушено порядок здійснення документальної перевірки, що виключає можливість використання даних, отриманих при здійсненні такої перевірки, для притягнення до відповідальності платника податків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 року №7514/15-32-09-01-30/38443006 є протиправним та підлягає скасуванню через порушення відповідачем порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ГЮБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () суд першої інстанції відмовив, оскільки наказ вичерпав свою дію виконанням, так як перевірка була проведена, і на підставі цієї перевірки було винесене рішення.

Тому скасування наказу, який вичерпав свою дію його виконанням не є ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призведе до відновлення прав останнього.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 191.1.4, 191.1.14 п.191 ст.19 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається з наведеного, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платнику податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа №808/1746/15) та від 04.02.2019 (справа №807/242/14).

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції виходив із того, що як підставу для проведення фактичної у наказі ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 № 1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+ () зазначено п.п. 19-1.1.4 пункту 19-1.1 ст.19-1, п.п. 19-1.1.14 пункту 19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп. 80.2.5 пункту 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, без наведення фактичних підстав для їх застосування щодо зазначеного платника податків.

Тобто, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.

Дослідивши зміст наказу від 15.03.2021 №1276-и, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зазначив про необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ Агро Гюбі+, але при цьому жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зокрема, щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних, напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Проаналізувавши зміст наказу ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2021 Л. №1276- и, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства. Наведене, на переконання суду, свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю Товариства у формі фактичної перевірки.

Колегія судців не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що предметом перевірки була правомірність дій позивача щодо дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів - пального.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.08.2021 по справі № 140/14625/20, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.

У даному випадку, за висновком судів попередніх інстанцій достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі №820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі №810/1394/16, на які покликалися суди попередніх інстанцій.

За їх висновком отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Як вбачається із матеріалів справи у відповідача була наявна інформація про зберігання позивачем пального, інформація про наявність ліцензій, виданих на ім`я позивача була відсутня.

Отже, наказ про проведення перевірки діяльності позивача в сфері обігу пального позивача за наявності інформації про його зберігання останнім є правомірним, а наведені міркування суду не можуть слугувати підставою для визнання протиправним оспореного податкового повідомлення - рішення.

Як підсумок, відповідно до приписів абз. другого частини 2 статті 317 КАС України, у цій частині судове рішення суду першої інстанції слід змінити у шляхом виключення наведених висновків суду першої інстанції із мотивувальної частини судового рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО ПОБІ+ до Головного управління ДПС в Одеській області в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2021 року №1276-и Про проведення фактичної перевірки ТОВ АГРО ГЮБІ+ () слід відмовити, оскільки наказ вичерпав свою дію виконанням, так як перевірка була проведена, і на підставі цієї перевірки було винесене рішення.

Тому скасування наказу, який вичерпав свою дію його виконанням не є ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призведе до відновлення прав останнього.

Вирішуючи спірне питання щодо правильності встановлення фактичних обставин (наявності складу податкового правопорушення), суд першої інстанції виходив із такого.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

З Акту перевірки вбачається, що за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника перевірка не проводилась, а досліджувались виключно документи, надані підприємством на запит контролюючого органу до призначення перевірки.

За адресою: АДРЕСА_1 , де розташовані стаціонарні ємності, посадові особи контролюючого органу не виїжджали, та безпосереднє обстеження не проводили, що підтверджується показаннями свідків - посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області, які проводили перевірку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отже не встановивши стаціонарну ємність позивача в якій він за висновками Акта перевірки зберігав пальне без відповідної ліцензії, перевіряючими порушено критерії об`єктивності та деталізації обставин податкового правопорушення, визначених приписами пункту 5 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року N 727.

В Акті перевірки зазначено, що під час проведення фактичної перевірки були використані лише відомості та документи, які були надані на письмовий запит Головного управління ДПС в Одеській області від 25.01.2021 № 252/КПР/15-32-09-01-13 (вх. від 12.03.2021№ 22022/6), тобто, при проведенні перевірки досліджувались виключно документи, які було надано підприємством на письмовий запит контролюючого органу ще до призначення перевірки.

Водночас не провівши фактичну перевірку за місцем зберігання палива відповідач дійшов помилкового висновку про наявність правопорушення (зберігання палива без ліцензії у стаціонарній ємності), оскільки паливо зберігалось у паливних баках сільськогосподарської техніки, котра належить позивачу та використовувалось в господарській діяльності останнього що підтверджується документами, наданими позивачем на пропозицію апеляційного суду (а.с.4-61,т.2).

Зберігання пального в паливних баках транспортних засобів/технічному обладнанні/пристроях не потребує -, отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки дані резервуари не є - нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території) згідно з Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та відповідно до підпункту "г" абзацу 2 пункту 14.1.6 Податкового кодексу України не є акцизним складом.

Отже, правильним по суті є висновок суду першої інстанції про не доведення відповідачем складу податкового правопорушення.

При цьому висновок суду першої інстанції, що відповідач здійснив не фактичну перевірку, а документальну, та здійснив її з порушеннями порядку, передбаченого ПК України, та з питань, які не можуть бути предметом документальної перевірки не впливає на правильність рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 № 7514/15-32-09-01-30/ НОМЕР_1 - є протиправним та підлягає скасуванню через порушення відповідачем порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно аргументів апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про невідповідність виданого наказу вимогам пп.80.2.5,п.80.2 ст.80 ПК України, оскільки наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки та помилковість висновку суду першої інстанції, що контролюючим органом було здійснено не фактичну, а документальну перевірку колегія суддів зазначає, що оцінка наведеним аргументам - була надана в мотивувальній частині цієї постанови.

Доводи представника апелянта, що на момент проведення перевірки пальне у позивача було відсутнє, а отже не було необхідності проводити фактичну перевірку за місцем зберігання пального, колегія суддів відхиляє, адже, як було зазначено колегією суддів вище, перевіркою не встановлено саме стаціонарну ємність позивача, в якій він за висновками Акта перевірки зберігав пальне.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно, по суті позовних вимог дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 31.03.2021 № 7514/15-32-09-01-30/38443006, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, тому колегія суддів, на підставі пунктів 1,4 частини 1, частини 2, 4 статті 317 КАС України, вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог із зазначенням підстав та мотивів для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, які викладені у даній постанові.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових цитрат відсутні.

У зв`язку з перебуванням у відпустці з 16.02.2022 - 25.02.2022 (наказ 11-в/с від 27.01.2022) судді Семенюка Г.В., який входить до складу колегії суддів, була відсутня можливість для прийняття будь-яких процесуальних рішень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.

У зв`язку із наведеним вище повний текст судового рішення складено 16.03.2022.

Керуючись статтями 308,309,315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі № 420/5821/21 з підстав наведених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі № 420/5821/21- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 16 березня 2022 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.