Справа № 320/6927/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2022 року м.Київ № 320/6927/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 07.12.2020 за вхідним № 492;
- зобов`язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області винести на найближчу сесію на розгляд депутатів клопотання позивача від 07.12.2020 вхідним № 492 та за підсумками розгляду якого прийняти рішення відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України.
Рішенням суду від 21.01.2022 позовні вимоги були задоволені: визнано протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду клопотанням ОСОБА_1 від 07.12.2020 за вхідним № 492, та зобов`язано Зазимську сільську раду Броварського району Київської області винести на найближчу сесію на розгляд депутатів клопотання ОСОБА_1 від 07.12.2020, за вхідним №492, за підсумками розгляду якого прийняти рішення відповідно до вимог ч.7 ст. 118 Земельного Кодексу України, з урахуванням висновків рішення суду.

20.01.2022 до суду від позивачки надійшло клопотання з доказами про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд здійснив розгляд заяви у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини четвертої статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з поданої позивачем заяви, сумою, яку останній просить включити до складу судових витрат по оплаті послуг адвоката, пов`язаних з розглядом справи, є 9000,00 грн.

Згідно із частиною 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а відповідно до частини 5 цієї ж статті КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як убачається з заяви позивачки та доданих до неї копій документів, на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн суду надано: договір №22а/21 про надання правничої допомоги від 31.05.2021, додаток №1 від 24.01.2022 до вказаного договору, розписка адвокату про отримання гонорару у розмірі 9000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також, Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents vs. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Також, у справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, пункт 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон 5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставин Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відтак, судом встановлено, що 31.05.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Трепільченко О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги №22а/21.

Пунктом 1.1 договору визначено, що виконавець (адвокат) приймає на себе функції забезпечення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги у відносинах з правоохоронними та іншими державними органами у всіх судах України всіх інстанцій, а також перед фізичними і юридичними особами, в інтересах ОСОБА_1 .

За умовами договору, виконавець здійснює забезпечення правової допомоги замовнику шляхом: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності; складення позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захисту прав, свобод і законних інтересів - надання правової допомоги під час розгляду цивільних та адміністративних справ в суді; представництва інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними і юридичними особами; представництва інтересів в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, використовуючи всі передбачені законодавством повноваження надані адвокату (представнику).

Згідно з додатком №1 від 24.01.2022 до зазначеного договору, остаточні витрати позивача на правову допомогу у даній справі склали: усні консультації щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав - 1000 грн (500 грн х 2 год.); ознайомлення з документами, наданими клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав - 1500 грн (500 грн х 3 год); підготовка позовної заяви до суду - 2000 грн (500 грн х 4 год); підготовка копій документів, які додаються до позовної заяви, та подання позову з додатками до суду та усні консультації - 1500 грн (500 грн х 3 год); фіксована сума гонорару - 3000 грн.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам «неминучості» такі складові заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу:

- підготовка копій документів, які додаються до позовної заяви, та подання позову з додатками до суду та усні консультації - 1500 грн (500 грн х 3 год);

- усні консультації щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав -1000 грн (500 грн х 2 год.)

- ознайомлення з документами, наданими клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав - 1500 грн (500 грн х 3 год).

Такі дії адвоката не були обов`язковими для розгляду та вирішення цієї справи, та, окрім того, адвокатом до складу витрат включена вартість інших дій, які фактично охоплюють необхідність таких консультацій та підготовчих дій, зокрема, підготовка позовної заяви до суду - 2000 грн (500 грн х 4 год).

Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі №922/2321/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 96172760) виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, на загальну суму 4000 грн не відповідають критерію «неминучості», охоплюються іншою послугою, вартість якої вже включена у розрахунок, а тому не підлягають розподілу.

Крім того, у даній справі договором про надання правничої допомоги та у додатку №1 до договору визначений фіксований розмір винагороди адвоката, який не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають компенсації позивачці за рахунок бюджетних асигнувань Зазимської сільської ради Броварського району.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (код ЄДРПОУ - 04363876).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.