Справа № 140/17109/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/17109/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації до Торчинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації звернувся з позовом до Торчинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н; зобов`язати відповідача виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009 року №928 «Про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкт культурної спадщини національного значення пам`ятку археології - Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин охоронний №030016-H.

Відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» у Луцькому районі Волинської області Торчинська селищна, Білостоцька, Буянівська, Веселівська та Садівська сільські ради рішеннями від 26 і 29 січня 2018 року об`єдналися у Торчинську селищну територіальну громаду з адміністративним центром у селищі міського типу Торчин, включивши до її складу села Білосток, Буяни, Верхи, Веселе, Горзвин, Кошів, Садів, Усичі та Усинівські Будки.

Луцькою окружного прокуратурою 16 грудня 2021 року на адресу Торчинської селищної ради скеровано запит про надання інформації щодо виготовлення органом місцевого самоврядування облікової документації відносно об`єкта культурної спадщини національного значення пам`ятки археології - Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин охоронний №030016-Н.

Зі змісту листа Торчинської селищної ради від 17 грудня 2021 року за вих. №1142/1.11.2/21 убачається, що облікова документація на вказаний об`єкт культурної спадщини не виготовлена.

Позивач вказує, що облік об`єктів культурної спадщини перш за все передбачає виготовлення облікової документації на такий об`єкт, і саме до повноважень Торчинської селищної ради віднесено виготовлення облікової документації на об`єкти культурної спадщини, що знаходяться на території Торчинської селищної ради.

Водночас, з листів ради вбачається, що облікова документація на об`єкт культурної спадщини - Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин охоронний № 030016-Н, розташованих на території Торчинської селищної об`єднаної територіальної громади, відсутня.

Таким чином, наведене свідчить про невиконання Торчинською селищною радою положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про охорону археологічної спадщини» та в підсумку, бездіяльність такого.

З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді у даній справі, Луцькою окружною прокуратурою 16 грудня 2021 року на адресу Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації скеровано лист, у якому повідомлено уповноважений орган про допущені Торчиською селищною радою порушення та висловлено прохання про інформування прокуратури про те, чи вживались та чи будуть вживатись Управлінням заходи до усунення порушень, в тому числі шляхом звернення до суду.

На відповідний лист окружної прокурори Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації листом від 20 грудня 2021 року повідомила про те, що не буде самостійно звертатись до суду із позовом до Торчинської селищної ради, що вказує на бездіяльність уповноваженого органу.

З огляду на викладене, Луцька окружна прокуратура, реалізуючи надані законом повноваження щодо захисту державних інтересів, в інтересах Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації звертається до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області та зобов`язання вчинити певні дії та просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Торчинська селищна рада у заяві від 16 лютого 2022 року №202/03-06-02/22 визнала позовні вимоги та не заперечила проти задоволення позову (арк. спр. 31).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 24).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009 року №928 «Про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкт культурної спадщини національного значення пам`ятку археології - Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин охоронний №030016-H, який знаходиться на території Торчинської селищної ради.

Луцька окружна прокуратура звернулася до Торчинської селищної ради із листом від 16 грудня 2021 року №53-6997 вих-2, в якому просила надати інформацію про те, чи виготовлено або ініційовано виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини, що розташований на території село Горзвин, а саме: пам`ятку археології - Городище ІХ-ХІП ст. село Горзвим охоронний №030016-Н, а у разі відсутності такої документації, повідомити причини (арк. спр. 12).

Торчинська селищна рада листом від 17 грудня 2021 року за вих. №1142/1.11.2/21 повідомила, що на даний час облікова документація на вказаний об`єкт культурної спадщини не виготовлена та в селищній раді відсутня (арк. спр. 13).

В подальшому, Луцька окружна прокуратура звернулася до Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації із листом від 16 грудня 2021 року №53-7017вих.21, в якому просила надати інформацію і та копії відповідних документів з приводу вжитих Управлінням культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА заходів, спрямованих на ініціювання питання щодо виготовлення Торчинською селищною радою облікової документації на вказаний об`єкт культурної спадщини та якщо будь-які заходи не вживались прошу вказати причини та проінформувати чи будуть такі вживатись та термін цьому (арк. спр. 14), однак відповідач листом від 23 грудня 2021 року №11556-21 повідомив, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням на судові витрати, управління самостійно не звертатиметься до суду з позовною заявою щодо виготовлення Торчинською селищною радою облікової документації на вказану пам`ятку та не заперечує проти представництва Луцькою окружною прокуратурою інтересів держави в суді за вказаним фактом в інтересах управління культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації (арк. спр. 15).

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури, уважаючи протиправною бездіяльність Торчинської селищної ради протиправною щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805- III).

Згідно із статтею 1 Закону №1805-ІІІ охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Як передбачено підпунктами 1, 2 частини першої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього.

Відповідно до Положення про Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 25 травня 2021 року №285 (далі Положення №285), Управління є структурним підрозділом Волинської обласної державної адміністрації, утворюється головою Волинської обласної державної адміністрації, входить до її складу і в межах Волинської області забезпечує виконання покладених на управління завдань.

Згідно з пунктом 4 Положення №285 Управління у межах своєї компетенції забезпечує реалізацію державної політики у сфері культури та мистецтв, бібліотечної та клубної справи, охорони культурної спадщини, мистецької освіти, державної мовної політики, національної музейної політики, релігії, міжнаціональних відносин, захисту прав національних меншин та прав громадян на свободу світогляду і віросповідання на території Волинської області.

Відповідно до пункту 6 Положення №285 основними завданнями управління відповідно до покладених на нього повноважень у галузі культури, з питань релігій та національностей є, зокрема, забезпечення реалізації державної політики в галузі культури, охорони культурної спадщини на території Волинської області.

До завдань Управління також віднесено формування та подання у встановленому порядку Міністерству культури та інформаційної політики України пропозицій щодо: формування державної політики у сфері культури та мистецтва, охорони культурної спадщини; занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього.

З аналізу вищенаведеного слідує, що Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації є органом, який спеціально уповноважений державою на виконання функцій у спірних правовідносинах.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Судом встановлено, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді у даній справі, Луцька окружна прокуратура звернулася до Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації із листом від 16 грудня 2021 року №53-7017вих.21, в якому просила надати інформацію і та копії відповідних документів з приводу вжитих Управлінням культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА заходів, спрямованих на ініціювання питання щодо виготовлення Торчинською селищною радою облікової документації на вказаний об`єкт культурної спадщини та якщо будь-які заходи не вживались прошу вказати причини та проінформувати чи будуть такі вживатись та термін цьому (арк. спр. 14).

Однак, відповідач листом від 23 грудня 2021 року №11556-21 повідомив, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням на судові витрати, управління самостійно не звертатиметься до суду з позовною заявою щодо виготовлення Торчинською селищною радою облікової документації на вказану пам`ятку та не заперечує проти представництва Луцькою окружною прокуратурою інтересів держави в суді за вказаним фактом в інтересах управління культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації (арк. спр. 15).

Враховуючи вищенаведене, звернення прокурора з даним позовом зумовлено бездіяльністю уповноваженого органу - Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеним учасниками справи, суд зазначає таке.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно зі статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини

Відповідно до статті 13 Закону №1805-III об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами

Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

У відповідності до частини першої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з підпунктом 10 пункту «б» статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за № 528/23060 (далі - Порядок №158) для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру Ініціатором подаються Мінкультури такі документи: подання за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором; облікова документація.

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку №158 облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень (далі - облікова документація)

У відповідності до пункту 3 розділу III Порядку №158 облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; історичної довідки; матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників); акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №158 система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи незанесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).

Відповідно до пункту 5 Порядку визначення категорій пам`яток, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452, попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на Торчинську селищну раду покладається обов`язок виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н.

Отже, невиконання відповідачем обов`язку по виготовленню облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н свідчить про бездіяльність відповідача, яку слід визнати протиправною.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частиною четвертою статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси (частина шоста статті 47 КАС України).

Аналогічні за змістом норми містить стаття 189 КАС України: позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина перша зазначеної статті); суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (частина п`ята); суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина шоста).

Згідно з частиною четвертою статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому заяву відповідача про визнання позову необхідно прийняти.

З урахуванням встановлених обставин справи, аналізу норм чинного законодавства та наданих письмових доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом виизнання протиправною бездіяльність Торчинської селищної ради щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н та зобов`язати відповідача вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на вказаний об`єкт культурної спадщини національного значення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 262, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про охорону культурної спадщини», суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Луцької окружної прокуратури (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 13) в інтересах держави в особі Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації (43000, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 02226984) до Торчинської селищної ради (45612, Волинська область, Луцький район, селище міського типу Торчин, вулиця Незалежності, будинок 103, ідентифікаційний код юридичної особи 04333158) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Торчинської селищної ради щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - пам`ятку археології - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н.

Зобов`язати Торчинську селищну раду виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - «Городище ІХ-ХІІІ ст. село Горзвин», охоронний №030016-Н.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 18 березня 2022 року.