Справа № 160/593/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/593/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіал Торг" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.21 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «СІАЛ ТОРГ» до Київської митниці Держмитслужби в якій позивач, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:

№ UA100070/2020/0000257/2 від 22.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00493,

№ UA100070/2020/000258/2 від 22.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00494,

№ UA100070/2020/000285/2 від 09.11.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00527,

№ UA100070/2020/000294/2 від 11.11.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00536,

№ UA100070/2020/000297/2 від 13.11.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2020/00539.

Позовні вимоги обгрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних позивачем рішень, оскільки на думку позивача, останній надав вичерпний та достатній пакет документів для розмитнення товару, який надавав можливість відповідачу пересвідчитись в обгрунтованості заявленого методу та відповідності ціни ввозимого позивачем товару.

Також позивач зауважував, що усі розбіжності, які виявив відповідач є надуманими і безпідставними з огляду на те, що останній не вказав, які саме документи, що подавалися декларантом при митному оформленні містили розбіжності та/або ознаки підробки, не врахував умови поставки товару, передбачені контрактом.

За результатами розгляду зазначеного позову, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у зазначеній справі адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить повністю скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МКУ ним встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Відповідач вказує, що позивачем пред`явлено до митного формлення товари : « Арматура кріплення, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, вироби будівельні з пластмас тощо» . На підтвердження митної вартості товарів, позивачем подано митному органу пакет документів, перелік яких зазначено у графі 44 вказаної митної декларації. Судом першої інстанції у своєму рішенні зазначено, що доводи, які зазначені у рішеннях про коригування митної вартості товарів, не є підставою для коригування, оскільки в документах відсутні розбіжності.

Митний орган не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що за результатами застосування системи управління ризиками та відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу , виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон, митним органом здійснюється ряд заходів, в процесі виконання яких митним органом встановлена розбіжність та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так перевіркою встановлено, що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару витрат , повязаних з транспортуванням, завантаженням та розвантаженням товару , надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцем. Висновки Дніпропетровської ТПП митницею прийнято до уваги, однак вони не можуть бути підставою для підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, з посиланням на дискреційні повноваження митного органу, відповідач наголошує на праваомірності власних дій, обгрунтованості прийнятих та оскаржуваних позивачем рішень, просить скасувати рішення суду, оскільки при вирішенні спору, судом не враховано, що митним органом можуть витребовуватися додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, при умові наявності сумнівів у митній оцінці товару.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок такого:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 20 липня 2020 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю СІАЛ ТОРГ та іноземною компанією HUALI ELECTRICAL APPLIANCE MANUFACTURING CO., LTD, CHINA (надалі - Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № 2007/20.

За умовами Контракту: Продавець продає, а Покупець купує товари відповідно до інвойсу, який є невід`ємною частиною даного Контракту. Ціни Контракту встановлюються в доларах США. Покупець купує продукцію у кількості та за ціною, вказаною в інвойсі. Ціна Контракту визначається загальною вартістю товару відповідно до інвойсів, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Умови поставки і вантажовідправник обговорюється додатково у товаросупровідних документах, відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Поставка товару здійснюється по залізниці або автомобільним транспортом. Товар супроводжується наступними документами: комерційним інвойсом, автотранспортною накладною, залізничною накладною та іншими документами за запитом Покупця. Оплата повинна здійснюватися безготівковим розрахунком на валютний рахунок Продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку Покупця з відстрочкою платежу 90 днів з дати поставки. Датою поставки товару вважається дата оформлення ВМД.

Укладаючи вказаний Контракт, Сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою Сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно.

У жовтні, листопаді 2020 року за наведеним Контрактом Позивачу від Постачальника надійшли Товари (інструмент ручний з вмонтованим електричним двигуном та запасні частини до нього), країна виробництва-CN (Китайська Народна Республіка).

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської митниці Держмитслужби електронні митні декларації, в яких митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод №1) у відповідності до ст.ст.57, 58 МК України.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з кожною декларацією Позивач надав митному органу документи, що перелічені у графі 44 кожної з ЕМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, в тому числі:

по ЕМД № UA100070/2020/433281 від 22.10.2020р.: декларацію митної вартості за №3235, пакувальний лист (Packing list) 6 від 14.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 6 від 14.09.2020 року, коносамент (Bill of lading), NUWODE2009024 від 14.09.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 13259 від 19.10.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) 6 від 14.09.2020 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2364 від 20.10.2020 року, акт проведення огляду UA500040/2020/3688 від 21.10.2020 року, комерційна пропозиція від 14.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №2007/20 від 20.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 11.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.10.2020 року.

по ЕМД № UA100070/2020/433296 від 22.10.2020р.: декларацію митної вартості за №3236, пакувальний лист (Packing list) 6 від 01.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 6 від 01.09.2020 року, коносамент (Bill of lading), WMS20090122 від 01.09.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 043933 від 20.10.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) 6 від 01.09.2020 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2392 від 22.10.2020 року, комерційна пропозиція від 01.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 2007/20 від 20.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 11.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.10.2020 року.

по ЕМД № UA100070/2020/4827 від 09.11.2020р.: декларацію митної вартості за №3308, пакувальний лист (Packing list) 6 від 25.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 6 від 25.09.2020 року, коносамент (Bill of lading), WMSC20093872 від 25.09.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 043108 від 07.11.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) 6 від 25.09.2020 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2512 від 09.11.2020 року, комерційна пропозиція від 25.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 2007/20 від 20.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 11.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.10.2020 року.

по ЕМД № UA100070/2020/435448 від 11.11.2020р.: декларацію митної вартості за №3323, пакувальний лист (Packing list) 6 від 25.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 6 від 25.09.2020 року, коносамент (Bill of lading), WMSC20093872 від 25.09.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 043108 від 07.11.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) 6 від 25.09.2020 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2512 від 09.11.2020 року, комерційна пропозиція від 25.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 2007/20 від 20.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 11.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.10.2020 року.

по ЕМД № UA100070/2020/435318 від 13.11.2020р.: декларацію митної вартості за №3332, пакувальний лист (Packing list) 6 від 26.09.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 6 від 26.09.2020 року, коносамент (Bill of lading), WMS20092016 від 26.09.2020 року, автотранспортна накладна (Road consignment note) 372202 від 12.11.2020 року, декларація про походження товару (Declaration of origin) 6 від 26.09.2020 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2565 від 13.11.2020 року, комерційна пропозиція від 26.09.2020 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 2007/20 від 20.07.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 1 від 11.09.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту 2 від 09.10.2020 року, лист правовласника від 13.11.2020 року.

Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару, при перевірці повноти включення до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, усіх витрат, передбачених ч.10 ст.58 Митного кодексу України, вивчено Контракт та інші документи, подані декларантом для здійснення митного оформлення. Змістом пункту 1.1. Контракту від 20.07.2020 №2007/20 передбачено, що Продавець продає, Покупець купує товар у кількості та за цінами, обумовленими в Інвойсах. Відповідно до пункту 2.1. в ціну товару включено вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (в т.ч. завантаження, вивантаження, обробка, та їх транспортування до порту), страхування, та інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс 2010 передбачена Продавцем. Згідно пункту 3.1. умови поставки є CPT (Інкотермс 2010). Крім цього, відповідно до пункту 3.2. умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін і вказані в рахунках-фактурах. Під час проведення митного контролю відповідачем було звернуто увагу на те, що не подано достовірних відомостей про включення до ціни товару витрат на транспортування, завантаження та вивантаження товару, а тому зроблено висновок щодо не включення витрат на транспортування до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, та не заявлена декларантом як складова митної вартості.

У зв`язку з тим, що документи, які надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із використанням умов договору (угоди, контракту); 4)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5)копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; 6)якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; 7)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 8)транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Перевіривши подані документи, відповідач встановив наявність наступних розбіжностей: 1) Не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням, вивантаженням товарів до названого місця призначення. Не деталізовано чи включено у вартість товару витрати транспортування товарів у країні Покупця до м.Київ згідно умов поставки Інкотермс СРТ Київ. 2) Надана комерційна пропозиція уявляє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості. 3) Висновок Дніпропетровської ТПП прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару. Зазначені обставини не дають можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

За наявності зазначених розбіжностей та відповідно до приписів ч.6 ст.54 МК України відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у їх митному оформленні за митною вартістю, заявленою декларантом.

Так, Рішеннями про коригування митної вартості товарів Київської митниці Держмитслужби № UA100070/2020/0000257/2 від 22.10.2020 року, №UA100070/2020/000258/2 від 22.10.2020 року, №UA100070/2020/000285/2 від 09.11.2020 року, №UA100070/2020/000294/2 від 11.11.2020 року, №UA100070/2020/000297/2 від 13.11.2020 року скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення на 1006187,36 грн. збільшення відповідних платежів, що нараховуються за митною вартістю, в т.ч.:

- на збільшення ввізного мита на 194206,39 грн.,

- на збільшення ПДВ на 900798,67 грн.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін оскаржуване рішення, погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

У спірному випадку суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відповідач ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, що ввозився.

Відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності: декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні. Відповідач посилається те, що не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням, вивантаженням та страхуванням товарів до названого місця призначення. Не деталізовано чи включено у вартість товару витрати транспортування товарів у країні Покупця до м.Київ згідно умов поставки Інкотермс СРТ Київ.

Зауваження, що викладені відповідачем у Рішеннях про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції цілком вірно визначив як помилкові, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

За умовами Контракту: п.1.1. Продавець продає, Покупець купує товар у кількості, асортименті і за ціною, що визначаються в рахунках-фактурах, на кожну партію товару відповідно.

Згідно з інвойсами, що знаходяться у матеріалах справи, за наведеним Контрактом на адресу позивача надійшли товари, на умовах поставки СРТ-Київ.

Відповідно до Інкотермс-2010 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення, витрати на забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт або транспортні витрати.

Відтак, додаткові витрати на транспортування та страхування товару з боку позивача понесено не було.

Стосовно аргументів відповідача про ненадання позивачем додатково витребуваних документів суд першої інстанції правильно виходив з того, що хоча митний орган і має повноваження витребувати додаткові документи, але такі повноваження, відповідно до ст.53 МК України, обумовлені необхідністю перевірки правильності визначення митної вартості, що вказує на те, що митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскільки у спірному випадку позивачем надано до митного оформлення документи, які дозволяли ідентифікувати поставлений товар, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, то сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів, не міг бути підставою для відмови в митному оформленні товару.

Отже, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені Київською митницею обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 160/593/21 - залишити без задоволення

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 160/593/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко