Справа № 420/14717/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/14717/21
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за позовом Виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Виробничо-сервісна фірма «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі позивач, ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ) у серпні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжних дорученням ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ:

- №3082 від 14 січня 2021 року на суму 112500 грн.;

- №3095 від 29 січня 2021 року на суму 80183 грн.;

- №3175 від 30 березня 2021 року на суму 28779 грн.;

- №3230 від 27 травня 2021 року на суму 17552 грн.;

- зобов`язати внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ по ПДВ, шляхом відображення платежу, сплаченого по вказаних вище платіжних дорученнях згідно призначення;

- сплачені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зарахував кошти, що надходили в оплату поточних податкових зобов`язань в рахунок погашення податкового боргу по ПДВ згідно з черговістю його виникнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року позов ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжним дорученням ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ:

№3082 від 14 січня 2021 року на суму 112500 грн.;

№3095 від 29 січня 2021 року на суму 80183 грн.;

№3175 від 30 березня 2021 року на суму 28779 грн.;

№3230 від 27 травня 2021 року на суму 17552 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ по ПДВ, шляхом відображення платежу, сплаченого по платіжних дорученнях №3082 від 14 січня 2021 року на суму 112500 грн.; №3095 від 29 січня 2021 року на суму 80183 грн.; №3175 від 30 березня 2021 року на суму 28779 грн.; №3230 від 27 травня 2021 року на суму 17552 грн. згідно їх призначення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

В апеляційній скарзі, Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, податковий орган указав, що контролюючий орган всі свої дії виконував згідно приписів та норм чинного законодавства, оскільки позивач мав узгоджене податкове зобов`язання - податковий борг, який підлягав погашенню згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, як то передбачено п.87.9 ст.87 ПК України.

Позивач, ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовні й заяві, та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року без змін.

Відповідно до приписів ст. ст. 311, 312 КАС України, та з урахуванням заяви представника ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ є юридичною особою (), видами діяльності якої є: 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (основний); 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткованням. Місцезнаходження юридичної особи: 65069, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд.45, кв.2. Зареєстроване за №0014840 (а.с.90- 91).

У період з 28 серпня 2019 року по 17 вересень 2019 року, посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудень 2018 року.

За результатами проведеної перевірки 24 вересня 2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №39/15-32-05-10/20992595 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 роки» (а.с.44-62).

Вищезазначеним актом перевірки, серед іншого, встановлено наступні порушення з боку ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ:

п.п.44.1 п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 2 779 882 грн.;

п.п.44.1 п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України, а саме: завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування на прибуток за 2018 рік на 1 101 607 грн.;

п.198.5 ст.198, п.201.1, ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 521 649 грн.;

п.п.198.5 ст.198, п.201.4, ст.201 ПК України, , в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ за лютий 2017року - 8113 грн., січень 2018 року - 82 грн., березень 2018 року - 14392 грн., вересень 2018 року - 10760 грн.;

в порушення п.198.5 ст.198 ПК України, не зареєстровано податкові накладні за вказані періоди.

На підставі акту перевірки від 24 вересня 2019 року №39/15-32-05-10/20992595 Головне управління ДПС в Одеській області прийняло наступні податкові повідомлення - рішення:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 3474852,50 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 2779882 грн.;

№, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податковим на прибуток на суму 1101607 грн.;

№, яким зменшено від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 33347 грн. по деклараціям за лютий 2017 року, січень 2018 року, березень 2018 року, вересень 2018 року;

№, яким застосовано штраф за відсутність складання та реєстрації податкових накладних з ПДВ у сумі 1783324,48 грн. (а.с.63);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4402061,25 грн., у тому числі 3521649 грн. за основним зобов`язанням (а.с.64), а також податкові повідомлення-рішення:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 581139,02 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на 510 грн.;

без реєстраційного номеру, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 39711,17 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі №420/3955/20, адміністративний позов ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 29 жовтня 2019 року №, №, №, № та №.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі №420/3955/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року по справі №420/3955/20 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №420/3955/20 відкрито. У задоволенні клопотання ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №420/3955/20 - відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по справі №420/7042/21 зупинено провадження у справі про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ за податковою вимогою №2118-13 від 13 січня 2021 року відповідно рішення суду у справі №420/3955/20, до набрання законної сили рішенням по справі №420/2577/20.

Предметом розгляду справи №420/2577/20 є податкова вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 21 січня 2020 року №1345-51 (а.с.43), згідно якої за позивачем рахується податковий борг, який виник на підставі проведеної перевірки, за результатами якої було винесено податкові повідомлення-рішення від 28 жовтня 2019 року №, № та податкове повідомлення-рішення без номеру, які є предметом оскарження у справі №420/504/20.

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі №420/504/20 апеляційну скаргу ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ - задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року - скасовано. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 28 жовтня 2019 року №, № та без номеру.

Ухвалою 11 лютого 2021 року Верховний Суд касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі №420/504/20 - повернув особі, яка її подала.

Таким чином, судом встановлено наявність у ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ узгодженого податкового зобов`язання - податкового боргу, відповідно судового рішення у справі №420/3955/20.

В подальшому, кошти, що були сплачені ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ в рахунок погашення податкових зобов`язань, визначених у деклараціях з ПДВ, зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме:

- платіжне доручення № 3082 від 14 січня 2021 року проведено сплату з призначенням платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 112500,00 грн. (а.с. 29);

- платіжне доручення № 3095 від 29 січня 2021 року проведено сплату з призначення платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 80183,00 грн. (а.с. 30);

- платіжне доручення № 3175 від 30 березня 2021 року проведено сплату з призначення платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 28779,00 грн. (а.с. 31);

- платіжне доручення № 3230 від 27 травня 2021 року проведено сплату з призначення платежу: «Поповнення ПДВ рахунка» на суму 17552,00 грн. (а.с. 32);

Не погоджуючись з діями Головного управління ДПС в Одеській області, що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість по платіжних дорученням ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно зарахував в рахунок погашення податкового боргу позивача по податку на додану вартість, який сформований розміром штрафу за податковим повідомленням-рішенням № від 29 жовтня 2019 року, сплачені ним згідно платіжних доручень №3082, №3095, №3175, №3230 поточні податкові зобов`язання по ПДВ на рахунки в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість.

Разом з тим, для забезпечення ефективного способу захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав та відновлює становище, яке існувало до порушення прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ по ПДВ, шляхом відображення платежів за призначенням, вказаним у відповідних платіжних дорученнях.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом норм ст.36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів врегульований статтею 56 ПК України.

Відповідно до п.56.1, 56.17 і 56.18 ст.56 ПК України рішення, прийняті

контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до абзацу 1 п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Відповідно до п.87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, встановлена пунктом 87.9ст.87 ПК України заборона платникам спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком податкового органу зараховувати такі кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п.200-1.7 ст.200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 ст.200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Зазначене кореспондується з першим реченням абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК України, відповідно до якого не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача виникли узгоджені податкові зобов`язання - податковий борг (у тому числі з ПДВ) відповідно судового рішення у справі №420/3955/20, яке набрало чинності 23 грудня 2020 року.

Таким чином, податковим органом правомірно зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу, відповідно вимог п.87.9 ст.87 ПК України кошти, що були сплачені ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ за платіжними дорученнями №3082, №3095, №3175, №3230 в рахунок погашення податкових зобов`язань, визначених у деклараціях з ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що є істотна відмінність між погашенням податкового боргу за рахунок коштів, які сплачує платник податків до бюджету, в тому числі в рахунок сплати поточних грошових зобов`язань, і погашенням податкового боргу платника податків шляхом примусового стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Так, Верховний Суд у справі №440/4082/18, на яку послався суд першої інстанції, вирішував питання співвідношення норм пункту 87.9 статті 87 ПК України із пунктом 95.3 статті 95 ПК України, за результатом чого дійшов висновку, що кожна з цих норм має окремий предмет регулювання: норми пункту 87.9 встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма пункту 95.3 регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

Разом з тим, у вказаній справі №440/4082/18 Верховним Судом були встановлені обставини спрямування платником коштів з поточного рахунку на поповнення рахунку в СЕА ПДВ не з метою сплати грошових зобов`язань з ПДВ, однак, які самостійно були списані контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу, що, відповідно, суперечить пункту 95.3 ст.95 ПК України.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 ст.95 ПК України, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам.

Зазначеному кореспондують положення другого речення абзацу 4 п.87.1 ст.87 ПК України, відповідно до якого для погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства фінансів України від 13 листопада 2015 року №1009 «Про затвердження Порядку формування та надсилання реєстру платників податків для перерахування коштів до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в умовах дії системи електронного адміністрування податку на додану вартість» підставою для формування Реєстру є наявність: рішення суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг; суми податкового боргу з податку на додану вартість у платника податку, щодо якого прийняте вищезазначене рішення про стягнення коштів, станом на дату формування Реєстру.

Реєстр формується на підставі надходження до органу ДФС рішень суду про стягнення коштів. Реєстр надсилається ДФС до Казначейства в електронному вигляді з дотриманням вимог законодавства щодо захисту інформації не пізніше наступного робочого дня, що настає за днем його формування. Списання коштів з електронного рахунку платника податку, відкритого у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відповідно до Реєстру здійснюється Казначейством у межах залишку коштів, що обліковуються на такому рахунку.

Аналіз наведених норм права свідчить, що за відсутності відповідного судового рішення контролюючим органам забороняється ініціювати списання з рахунків в СЕА ПДВ коштів, які належать платникові, і який не спрямовував їх для сплати в бюджет.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі №440/4082/18, оскільки правовідносини у вказаній справі не є подібними правовідносинам у цій справі.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що кошти на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість можуть бути джерелом погашення боргу з податку на додану вартість лише за наявності відповідного рішення суду з тих підстав, що друге речення пункту 87.9 ст. 87 ПК України є окремою нормою і стосується випадків, коли погашення боргу здійснюється за рішенням суду відповідно до статті 95 цього Кодексу. Аналіз же абзацу четвертого пункту 87.1 ст.87 ПК України свідчить про те, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №805/4337/16-а та від 22 жовтня 2018 року у справі №821/1431/17.

Приймаючи дане судове рішення колегія суддів врахувала правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 19 березня 2021 року у справі №826/13602/18.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому наявні підстави для її задоволення, скасування судового рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позову ВСФ «Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ у повному обсязі.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою у задоволенні позову Виробничо-сервісної фірми «Гідрогеосервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 17.03.2022 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.