Справа № 420/10909/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10909/21

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 14 вересня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, про визнання протиправними дій щодо не проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки з 01.04.2019р., зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фону України, про:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови 29.04.2021 року в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених раніше сум;

зобов`язання Пенсійний фонду України виплачувати з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених раніше сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що УСБУ в Одеській області виготовлено оновлену довідку №525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби) станом на 05.03.2019р. із зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення з 01.04.2019р. перерахунку пенсії. 16.04.2021р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про проведення відповідного перерахунку його пенсії на підставі вказаної вище оновленої довідки, однак, листом відповідача від 29.04.2021р. відмовлено у такому перерахунку. Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та такими, що порушують його право на соціальний захист, оскільки отримавши відповідну довідки про розміри грошового забезпечення пенсіонера для перерахунку пенсії було зобов`язане провести такий перерахунок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Пенсійного фонду України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 9; ) про визнання протиправними дії щодо не проведення перерахунку на підставі довідки та зобов`язання здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії, - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови 29.04.2021 року в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених раніше сум.

Зобов`язано Пенсійний фонду України виплачувати з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених раніше сум.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині покладення зобов`язання виплачувати з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області пенсію, Пенсійним фондом України подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати судове рішення у відповідній частині та ухвалити у цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПФ України відмовити.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обсяг повноважень Пенсійного фонду України щодо можливості виплачувати пенсію безпосередньо позивачу, оскільки ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що виплата пенсій здійснюється органами ПФ України за місцем фактичного проживання пенсіонера. Функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій є дискреційними повноваженнями головних управлінь Пенсійного фонду України, що прямо встановлено положеннями чинного законодавства, оскільки пп.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014р. №28-2, чітко визначено, що головні управління відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, судом першої інстанції не враховано розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління. Спеціальних підрозділів, які б безпосередньо виплачували пенсію, в Пенсійному фонді України не створено і не могло бути створено. Таким чином, на думку апелянта, зобов`язання з виплати пенсії, покладене судом першої інстанції на Пенсійний фонд України в оскаржуваному рішенні, не узгоджується з чинним законодавством, застосоване без урахування розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління та без врахування можливості виконання такого зобов`язання Фондом.

Апелянт також вказує про хибність висновку суду першої інстанції щодо зменшення компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України з 01.04.2021р. шляхом переходу повноважень щодо виплати нарахованої пенсії від головних управлінь Фонду до Пенсійного фонду України. Судом не правильно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596, оскільки централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не може бути реалізоване без нарахування, складання документів для виплати пенсій територіальним органом Пенсійного фонду та згідно з Порядком №1279, лише спрощує процедуру проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. При цьому, наголошує, що призначення (перерахунок) та виплата пенсій пенсіонерам є дискреційними повноваженнями територіальних управлінь Фонду.

До того ж, на думку апелянта позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом та посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 24.12.2020р. у справі №510/1286/16, від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17, від 31.01.2021р. у справі № 240/12017/19, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково не було застосовано у даному випадку строків позовної давності щодо залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, відповідачем - Пенсійним фондом України, не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, заявлених позивачкою до ГУ ПФУ в Одеській області та задоволених судом стосовно Головного управління ПФУ в Одеській області, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Пенсійного фонду України щодо наявності правових підстав для зобов`язання Пенсійного фонду України здійснювати виплату перерахованої позивачу пенсії.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером СБУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 20.04.2021 року, довідка про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби), станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виготовлена та надіслана до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом (вих. № 65/23/1564) (а.с. 13)).

В подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом щодо перерахунку пенсії за новою довідкою, надісланою Управлінням Служби безпеки України в Одеській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, однак Листом від 29.04.2021р. відповідач відмовив у перерахунку пенсії на підставі вищезазначеної довідки, посилаючись на те, що у відповідача немає правових підстав для проведення перерахунку пенсії (а.с. 16).

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, у зв`язку із чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області після одержання оновленої довідки УСБУ в Одеській області від 01.04.2021р. № 525, зобов`язане було перерахувати пенсію позивачу, починаючи з 05.03.2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103.

Водночас, пославшись п.4 Положення про ПФ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 (в редакції Постанови №1279), згідно якого ПФ України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, а також приписи Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596 (в редакції Постанови №1279), суд першої інстанції вважав, що функції щодо виплати пенсії здійснює саме ПФ України, у зв`язку із чим прийшов висновку про зобов`язання ПФ України виплачувати з 01.04.2019 р. перераховану на підставі оновленої довідки пенсію позивачу, з урахуванням раніше виплачених сум.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження згідно вимог та доводів апеляційного скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон України № 2262-ХІІ).

В силу приписів ст.52 Закону № 2262-ХІІ, що регулюють порядок виплати пенсії, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Вказана вище норма статті 52 Закону № 2262-ХІІ у 2021 році не зазнавала будь-яких змін.

Пенсійний фонд України в свою чергу, у розумінні п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (далі - Положення №280) та ст. 58 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктами 4,7 Положення №280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Як встановлено п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року) територіальними органами Пенсійного фонду України є головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до пп.5 п.4 Положення № 28-2, головні управління Фонду відповідно до покладених на завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, судова колегія погоджується з твердженням апелянта про те, що функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій, з огляду на вищевикладене, є дискреційним повноваженням головних управлінь ПФУ.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (ст. 58 та п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280)).

Пенсійний фонд України згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення № 280 забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а відповідно до підпункту 6 пункту 4 цього Положення - організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, в даному випадку є належним відповідачем щодо заявлених позовних вимог, а також й щодо виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про відсутність у суду першої інстанції обґрунтованих та законних підстав для зобов`язання Пенсійного фонду України виплатити перераховану з 01.04.2019р. пенсію позивача.

Посилання суду першої інстанції на положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та внесенні цією постановою зміни до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, згідно яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, колегія суддів вважає у даному випадку недоречним, позаяк ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії з 01.04.2019р. на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021р.

Апеляційний суд звертає увагу, що пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою КМУ від 16.12.2020р. №1279, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Тобто, Постанова №1279 жодним чином не змінила повноваження Пенсійного фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.

Постановою КМУ №1279 внесено зміни до деяких постанов Уряду, та, зокрема, до пп.4 п.4 Положення №280, згідно з якими Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.

Отже, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що поняття "фінансування виплати пенсії" та "виплата пенсії", з оглядну на наведене вище, є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені, як це помилково зробив суд першої інстанції.

Відтак, зобов`язання з виплати пенсії, покладене Одеським окружним адміністративним судом на Пенсійний фонд України, не узгоджуються з чинним законодавством, застосоване без врахування розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління та без врахування можливості реального виконання такого зобов`язання Фондом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Постановою №1279 викладено у новій редакції п. 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 312 від 11.05.2017р.

Між тим, такі зміни не вплинули на обсяг компетенції ПФ України та головних управлінь Фонду щодо виплати пенсій.

Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.

До того ж, пунктом 12 Порядку №1596 визначено, що органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1596 під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України. При цьому інформаційний обмін здійснюється між Пенсійним фондом і банками на центральному рівні засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням засобів криптографічного захисту інформації, що мають чинні експертні висновки або сертифікати відповідності за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду.

Згідно із пунктом 14 Порядку №1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

Проаналізувавши наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області, на що суд першої інстанції не зверну належної уваги.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01.04.2021р. також ПФУ, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Апеляційний суд погоджується з доводами Пенсійного фонду України стосовного того, що здійснення Пенсійним фондом України централізованого перерахунку коштів не є персоналізованим, а як наслідок не може бути реалізовано без нарахування пенсії та складання відповідних документів територіальними органами Пенсійного фонду України.

Оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі функції по виплаті та фінансуванню пенсій збережені за головними управліннями, а Пенсійний фонд України здійснює відповідне спрямування та фінансування пенсій, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції щодо зменшення компетенції головних управлінь ПФ України та втрати ГУ ПФУ в Одеській області функції по виплаті пенсії.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з доводом апелянта про необґрунтованість висновку суду першої інстанції стосовно компетенційного правонаступництва Пенсійного фонду України та Головного управління ПФУ в Одеській області в частині здійснення виплати перерахованої пенсії позивача.

Тобто, у цій частині суд першої інстанції неправильно вирішив спір по суті, оскільки функції щодо виплати перерахованої позивачу на підставі оновленої довідки пенсії належать ГУ ПФУ в Одеській області, а відтак і належним суб`єктом, який має повноваження та компетенцію для виконання рішення суду у частині виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії, є саме ГУ ПФУ в Одеській області, на що суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Водночас, доводи апеляційної скарги про недотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом колегія суддів оцінює критично, оскільки про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії УСБУ в Одеській області, позивач дізнався з листа Головного управління ПФУ в Одеській області від 29.04.2021р. №1500-0203-8/54769, яким на заяву щодо проведення перерахунку пенсії позивача було повідомлено про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку на підставі оновленої довідки.

Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 14.05.2021р., тобто з дотриманням строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинами, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 240/12017/19, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких саме підстав, апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, в якій, окрім іншого, зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Також, апеляційний суд наголошує апелянту, що за ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного Фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Підстави ж для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки виникли саме з моменту вдачі та отримання цієї довідки, яка в свою чергу датована 01.04.2021р. №525, а підстави для звернення до суду з даним позовом після отримання відмови від ГУ ПФУ в Одеській області від 29.04.2021р.

Відповідно до вимог ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи усе вищевикладене, оскільки за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, було встановлено неправильне застосування норм права в частині зобов`язання Пенсійного фонду України виплачувати з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області № 525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених раніше сум, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування судового рішення у цій частині, з ухваленням нового про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити виплату перерахованої позивачу пенсії.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №420/10909/21 в частині зобов`язання Пенсійного фонду України виплачувати з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області №525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених раніше сум - скасувати.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату перерахованої з 01.04.2019р. на підставі оновленої довідки Управління СБУ в Одеській області №525 від 01.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019р., пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених раніше сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі № 420/10909/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Градовський Ю.М. Шеметенко Л.П.