Справа № 460/12215/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/12215/21 пров. № А/857/21795/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року (головуючий суддя Махаринець Д.Є., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби (наданий час Рівненська митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204020/2021/00139 та рішення про коригування митної вартості товарів від 02.03.2021 №UА204020/2021/000014/2;

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 204020/2021/00139 та рішення про коригування митної вартості товарів від 02.03.2021 № UА 204020/2021/000014/2.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Поліська митниця Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно частини 1 статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлений за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В силу приписів пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

В силу приписів частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, робиться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

01.03.2021 за митною декларацією (далі - МД) UА204020/2021/006189 декларантом ТОВ «ВАЛЕРА-А» митному посту «Рівне» Поліської митниці Держмитслужби заявлено до митного оформлення товари: товар №1 «Частини гальмівної системи сідлового тягача в асортименті» за рівнем митної вартості 2,20 118П/кг, товар №2 «Фітинги для труб, з чорних металів, для сідлового тягача в асортименті» за рівнем митної вартості 6,12 РІЗО/кг, товар №3 «Фітинги для труб, з пластмас, для сідлового тягача в асортименті» за рівнем митної вартості 33,95 ЕГ8П/кг, товар №4 «Клапани контролю пневматичних силових трансмісій, для сідлового тягача» за рівнем митної вартості 12,48 И8П/кг, товар №5 «Вироби з пластмаси для сідлового тягача: глушник пневматичного клапана» за рівнем митної вартості 4,70 И8П/кг, товар №6 «Електромагнітний пневматичний датчик тиску пневматичної системи осі: датчик тиску» за рівнем митної вартості 208,75 И8О/кг, товар №7 «Вироби з непористої гуми, посиленої синтетичною тканиною, використовується в гальмівній камері, для сідлового тягача в асортименті» за рівнем митної вартості 5,73 П8О/кг, товар №8 «Вироби з чорних металів, для сідлового тягача наконечник вилковий» за рівнем митної вартості 18,47 Е8В/кг, товар №9 «Вироби з чорних металів для сідлового тягача: кришка гальмівної камери» за рівнем митної вартості 3,44 USD/кг (далі - товар або товари), ввезені ТОВ «ОТОТРАК».

Товари заявлено на комерційних умовах поставки FОВ CN Ningbo.

При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, виявлені окремі неточності, а саме:

1) в пункті 4 контракту щодо терміну та умов оплати вказано, що термін та умови оплати будуть зазначенні в специфікаціях чи в інвойсах. В специфікації та в інвойсі на поставку вказано умови 30% попередньої оплати, однак документи піддержуючі факт попередньої оплати до митного оформлення не надано.

2) в МД №МRN19847791 від 31.01.2021 країни відправлення вказано умови поставки FОВ без географічного місця відправки;

Митниця володіла інформацією щодо рівня митної вартості товару, схожих за призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів:

Товар №1 - МД від 27.11.2020 №UА 204020/2020/35190, від 26.02.2021 №204020/2021/005914 - 4,22 USD /кг.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею 01.03.2021 направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи:

1) виписки з бухгалтерської документації продавця;

2) висновки спеціалізованих експертних організацій стосовно ціни на товар

3) каталоги, специфікації , прайс-листи;

Також декларанта повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку не наданням усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 01.03.2021 №UА 204000/2020/000014/2.

Митну вартість оцінюваних товарів визначено на основі інформації про вартість подібних товарів з розрахунку:

Товар №1 (МД від 27.11.2020 №UА204020/2020/35190, від 26.02.2021 №204020/2021/005914) Числове значення митної вартості товару становить 2460052,3976 UАН або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 88030,0440 дол.США.

Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби.

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 02.03.2021 №UА 204020/2021/006402.

Сума додатково нарахованих митних платежів становить 379028,37 грн. (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).

Зокрема, в підтвердження правомірності дій Поліської митниці Держмитслужби щодо винесення оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.09.2020 справа №817/1869/16, адміністративне провадження №К/9901/19054/18 прийшов до висновку, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Норми законодавства з питань митної справи регламентують, що у разі виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів, перелік яких визначено законодавством. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, проведення консультацій у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

При цьому, обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові, а митний орган може витребовувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно висновків Верховного Суду України, відображених у постанові від 10.04.2012 року у справі № 21-52а12, відповідно до якої митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що перемішується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконання вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Крім того, Верховний Суд України у справах №21-354-а13, 21-270а13, 21- 342а13 сформував таку позицію: «Наявність у ЄАС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості» (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року»).

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати органу доходів і зборів (митниці) достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ОТОТРАК» укладено контракти на поставку автомобільних частин з заводом виробника: ZНЕJIАNG НОNGLІАNS РАRTS ОF А САR СО. LТD.

01.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕР-А», уповноваженим позивачем на декларування товарів, подано до Поліській митниці Держмитслужби митну декларацію № UА204020/2021/006189, якою заявлено до митного оформлення товари: товар №1 «Частина сідловок системи тягача», товар №2 «Фітинг для труб з чорних металів, для сідлового тягача», товар № 3 «Фітинг для труб з пластмас, для сідлового тягача», товар № 4 «Клапан контролю пневматичних силових трансмісій, для сідлового тягача», товар № 5 «Вироби з пластмаси, для сідлового тягача», товар № 6 «Електромагнітний пневматичний датчик тиску пневматичної системи осі», товар № 7 «Вироби з непористої гуми, посиленої синтетичною тканиною, використовується в гальмівній камері, для сідлового тягача», товар № 8 «Вироби з чорних металів для силового тягача», товар № 9 «Вироби з чорних металів для сідлового тягача. Митна вартість товару визначена за основним методом ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

З метою підтвердження митної вартості товарів позивачем надано Поліській митниці Держмитслужби документи, серед яких: Контракт №20201120ОТ01 від 20.11.2020р. Додаток (специфікація) № 1 від 20.11.2020р.; Соmmеrсіа1 invoice №01 від 12.01.2021р. платіжне доручення SWIFT від 20.12.2020р.;Платіжне доручення SWIFT від 20.01.2021р.; Рrоfоrma Invoise від 20.11.2020р. №202011200Т01 від 20.11.202 р; Пакувальний лист від 12.01.2021р.; Прайс лист від 16.11.2020 р. до 28.02.2021р. Сертифікат походження товару № ССРІТ158, коносамент № МЕ.:СМКR 397037; Митна декларація країни експортера №519847791 від 31.01.2021р.; Лист Вих.№ 0203/1 від 02.03.2021р.; Лист №1321 від 01.03.2021р., Договір доручення №19/12/19 щодо надання послуг з декларування товарів від 19.12.2019р. Договір №LО9420 про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.04.2020р.; Рахунок фактура №LS-4340002 від 23.02.2021р.;Лист Вих. № 355914 від 01.03.2021р.;Висновок експерта № 02032021 від 02.03.2021р.

За результатами розгляду поданої митної декларації від 01.03.2021 №UА204020/2021/006189 та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні (випуску) товарів, про що було зазначено у картці відмови в прийняти митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204020/2021/00139.

Відповідно до змісту даної картки відмови, митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Відповідач, не погоджуючись із задекларованою позивачем митною вартістю товарів, 02.03.2021 здійснив її коригування за шостим (резервним) методом визначення митної вартості, з прийняттям відповідного рішення про коригування митної вартості товарів UА204020/2021/000014/2.

У даному рішенні вказано про те, що митна вартість імпортованих товарів №1 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з: 1) в МД №МRN19847791 від 31.01.2021 країни відправлення вказано умови поставки FОВ без географічного місця відправки; 2)Митниця володіє ціновою інформацією щодо митного оформлення товарів схожих за фізичними характеристиками та країною походження вищою ніж заявленою декларантом по даній МД. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимоги митниці, таких як: виписка з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару. У відповідності до ч.6 ст.53 МКУ декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі документи, передбачені ч.18 ст.58 МКУ. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідне положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів: Товар №1 (МД від 27.11.2020 №UА204020/2020/35190, від 26.02.2021 №204020/2021/005914 -4,22П8В/кг): Числове значення митної вартості товару становить 2460052,3976 UАН або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення- 88030,0440 дол.США. Здійснено донарахування митних платежів на суму 377 994,77 грн, в тому числі ПДВ 259 871,40 грн., мито 118 123,37 грн.

Судом першої інстанції з`ясовано, що згідно нотаріально завіреного перекладу митної декларації країни №МRN19847791 від 31.01.2021 встановлено, що в графі №3 вказано умови поставки FОВ, в графі 380102 вказано місце відправки «район порту Нінбо Чуашанг». Також згідно (специфікація) № 1 від 20.11.2020р. Соmmеrсіаl invoise №01 від 12.01.2021р., пакувального листа від 12.01.2021р., в яких також вказано умови поставки FОВ-Ningbо/Сhіnа.

Відтак, суд підставно відхилив доводи відповідача, що в митній декларації країни експортера № МRN19847791 від 31.01.2021 вказано умови поставки FОВ без географічного місця відправки.

Також судом встановлено, що коригування митної вартості товару № 1 здійснено на підставі МД від 27.11.2020 №UА204020/2020/35190 та МД від 26.02.2021 №204020/2021/005914.

МД від 27.11.2020 № UА204020/2020/35190, розмитнена з урахуванням картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлена випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204020/2020/01010 та рішення про коригування митної вартості товарів UА204020/2020/000220/2 від 27.11.2020, тобто за резервним методом.

Дані рішення митного органу визнані протиправними та скасовані рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі 460/5427/21.

МД від 26.02.2021 №204020/2021/005914 також розмитнена з урахуванням картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформлена випуску чи пропуску товарів, транспорних засобів комерційного призначення № UА204020/2021/00125 та рішення про коригування митної вартості товарів UА204020/2021/000012/2 від 26.02.2021, тобто за резервним методом.

Дані рішення митного органу визнані протиправними та скасовані рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі 460/11387/21.

Отже, коригування митної вартості товару № 1 здійснено протиправно із застосуванням митних декларацій, що оформлені за резервним методом з урахуванням рішень про коригування митної вартості товару які визнанні в судовому порядку протиправними та скасовані.

Судом першої інстанції при розгляді справи правильно враховано, що згідно п.23 та 24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч. 1 та 2 ст.51 МК України).

Частинами 1-3 ст.57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч.1-2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.1-4 ст.59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ) (ч.1 ст.64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом ч.1-3 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 21 рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки пре сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.5 - 6 ст.53 МК України).

З огляду на це, суд першої інстанції правильно відзначив, що ч.3 ст.53 МК України передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта, зокрема це: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно, передумовою для висновку про необхідність надання додаткових документів повинно бути ґрунтовне дослідження документів, які долучені до митних декларацій.

Згідно із ч.1-3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому, частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою метод визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митно: вартості.

У відповідності до ч.1 та 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявлені: митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщення у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійсненні контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч.12 ст.264 МК України).

З огляду на це, правильним є висновок, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №810/4737/14.

У даній спірній ситуації, суд правильно зазначив, що позивач на підтвердження митної вартості товарів, які переміщувалися через митний кордон України, подав відповідачу повний і достатній для митного оформлення пакет документів, надання якого передбачено ч.2 ст.53 МК України. Доказів на підтвердження неможливості врахування митним органом поданих позивачем до митного оформлення товарів експертних висновків, відповідачем надане не було. З долучених до матеріалів справи експертних висновків вбачається, що імпортовані товари по своїй ціновій категорії входять у відповідний діапазон та його ціна відповідає середнім ринковим цінам, що склалися на світовому ринку.

Також, суд першої інстанції правильно врахував, що Верховний Суд вказував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020 у справі №260/718/19; 27.04.2020 у справі №140/804/19).

Тому, покликання відповідача на інші митні декларації з інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих за призначенням, країною виробництва тощо, жодним чином не спростовують інформації, зазначеної в поданих до митного оформлення документах, досліджених в межах даної адміністративної справи.

Тому, оцінивши під час розгляду справи документи, які надавались позивачем під час митного оформлення товару, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для цілей застосування основного методу визначення митної вартості товарів. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, транспортну складову митної вартості, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Крім того, суд вірно зауважив, що витребовуючи у позивача додаткові документи, відповідач не конкретизував, на підтвердження яких саме обставин їх слід подати, як і не уточнив, яким чином витребувані ним додаткові документи дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої позивачем митної вартості товару, що, у свою чергу, обмежило позивача у можливості виконання цих вимог.

За відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування органом доходів і зборів коригування митної вартості є передчасним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а 12.

Підсумовуючи наведене, суд правильно вважав висновки відповідача, вказані у рішеннях про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору) необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішень про визначення митної вартості товару на підставі поданих документів, а безпідставні посилання на розбіжності у документах що стосуються поставки чи транспортування товару не є факторами, які можуть вплинути на його ціну.

Відповідно картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого про задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року по справі № 460/12215/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін