Справа № 420/24522/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/24522/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Крусяна А.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі № 420/24522/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

06.12.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову, оформлену листом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в, якою було відмовлено ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті, відповідно до рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020р., разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки як особі з інвалідністю 2-ої групи внаслідок війни у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020р., у порядку статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998р. №367-ХІV, разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 та 2021 роки як особі з інвалідністю 2-ої групи внаслідок війни у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. у справі №420/24522/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, з урахуванням приписів ч.1 ст.123 КАС України, залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції вказав на необхідність подання ОСОБА_1 заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

22.12.2021р. ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву, у якій зазначено, що у разі порушення органами влади України законодавства про соціальне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду не застосовується. Також, позивач стверджував, що про порушення своїх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів йому стало відомо лише після отримання від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листа від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/24522/21 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду із вимогами про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, зобов`язання нарахування та виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2020 у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Повернуто позивачеві адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, зобов`язання нарахування та виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2020 у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Повертаючи позовну заяву позивачеві суд першої інстанції, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.02.2018р. у справі №607/7919/17, вказав на те, що перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом в частині вимог за 2020 рік слід обраховувати з 30.09.2020 року. Водночас, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом 06.12.2021 року, тобто із порушенням шестимісячного строку, який відраховується з 30.09.2020 року та закінчився 31.03.2021 року щодо вимоги за 2020 рік.

Не погодившись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій викладено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про направлення справи в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік до окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що набуте ОСОБА_1 право не може бути скасоване чи звужене. Також, на думку скаржника, у разі порушення органами влади України законодавства про соціальне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду не застосовується. Крім того, позивач стверджує, що про порушення своїх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів йому стало відомо лише після отримання від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листа від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення від 11.10.2010р. серії НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, 11.10.2021р. він звернувся до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком на підставі рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020р.

За наслідками розгляду означеного звернення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в, яким відмовлено в нарахуванні та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки.

Позивач в адміністративному позові вказує, що лист Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в ним отримано 30.10.2021р.

Не погодившись зі змістом листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.10.2021р. №04-Ф-1890/6-08/в ОСОБА_1 за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів 06.12.2021р. звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням такого спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг процесуального строку звернення до суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У даному випадку, спірним є питання щодо нарахування та виплати Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020рік, як учаснику бойових дій.

Надаючи відповідь на поставлене перед апеляційним судом питання, колегія суддів зазначає таке.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї немає перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020р. №340/1019/19).

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. по справі №240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поряд з цим, апеляційний суд зазначає, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком із вказаного правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Водночас, відповідно до статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, означеним нормативно-правовим актом установлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі № 607/7919/17, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. У зв`язку з чим, перебіг строку звернення позивача до суду з відповідним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, з урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із позовом щодо нарахування та виплати Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020рік, як учаснику бойових дій, слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, тобто 2020р.

Аналогічна позиція наведена Верховним Судом у постанові від 22.07.2021р. у справі № 420/718/21.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011р. №17-рп/2011, держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Натомість, жодних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з означеною частиною позовних вимог позивачем суду не надано.

До того ж, колегія суддів зауважує, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне відмітити, що у матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження того, що у період з 30.09.2020р. по 11.10.2021р. ОСОБА_1 вчиняв активні дії з метою захисту своїх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, правильним є висновок суду першої інстанції про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначено статтею 123 КАС України, відповідно до частин 1,2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо наявності законодавчо передбачених підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі № 420/24522/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Танасогло Т.М.