Справа № 460/11253/21
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2022 року м. Рівне №460/11253/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), за змістом якого просило суд стягнути кошти з відповідача, який має податковий борг на суму 20246,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 20246,93 грн. по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) в сумі 20246,93 грн. З цих підстав, позивач просив стягнути заборгованість із відповідача.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний судом строк позивач допущені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що податкове повідомлення-рішення від 16.04.2021 № надсилалося ОСОБА_1 не за адресою реєстрації місця проживання, а отже податкову вимогу не вручено платнику податків у розумінні ПК України. Проте, відповідачем стверджується про те, що позивачу відома дійсна адреса, на яку надсилалась податкова вимога форми "Ф" від 17.07.2020 №7972/17. З огляду на зазначене, вважає, що сума податкового зобов`язання, визначена податковим повідомленням-рішенням, є неузгодженою, а відтак, в категорію боргу не перейшла. Вважає, що позивачем не надано підтверджуючих доказів на підставі яких виник податковий борг, а також нараховано штрафні санкції. За таких обставин, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. Просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Дослідивши позовну заяву та з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на податковому обліку як фізична особа-підприємець.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.02.2019 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

За даними позивача за відповідачем станом на 30.06.2021 обліковується податковий борг в загальній сумі 20246,93 грн., що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 № та нарахованої пені.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 №, податковий борг виник відповідно до висновків акта 001982/17-00-50-05/ від 16.04.2020, згідно якого встановлено порушення відповідачем строку сплати сум грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб, а саме: грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 17644,4 грн., та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 50% - 8822,20 грн.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 16.04.2020 № було надіслано контролюючим органом на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, згідно відомостей з інтегрованої картки платника податків відповідно до даних ДРФО, внесених 15.11.1996.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення такий лист 24.04.2020 "опущено в а/с". Відмітки про вручення адресату таке повідомлення не містить.

Разом з тим, доказів наявності у відповідача адреси місця проживання чи місцезнаходження іншої ніж та, що зазначена у податковому повідомленні-рішенні станом на час його прийняття та надіслання, стороною відповідача надано не було.

Доказів інформування відповідачем податкового органу про зміну своїх персональних даних матеріали справи не містять.

При цьому судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу Головним управлінням ДПС у Рівненській області також було сформовано та надіслано відповідачу в порядку, встановленому пунктом 42.2 статті 42 ПК України, податкову вимогу форми "Ш" від 17.07.2020 №7972-17 на загальну суму податкового боргу 20246,93 грн. Вказану податкову вимогу було надіслано контролюючим органом на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тобто за адресою реєстрації місця проживання відповідно до даних Управління ДМС у Рівненській області. Вказана адреса підтверджена і самим відповідачем за змістом відзиву на позов.

Проте, поштове відправлення адресату не вручене та повернуте відправнику із зазначенням причини невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги в судовому або адміністративному порядку відповідачем надано не було.

Заявлена ж до стягнення сума заборгованості підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом згідно інтегрованих карток платника податків, детальним розрахунком виникнення податкового боргу по платежах до бюджету та інтегрованою карткою платника податків відповідача.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Разом з тим, у відповідності до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п.54.5 ст.54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як було встановлено судом, доказів оскарження податкового повідомлення-рішення, на підставі якого відповідачу визначено податкове зобов`язання, надано не було, а відтак вказане грошове зобов`язання вважається узгодженим і підстави для його несплати відсутні.

Заперечення ж відповідача по суті виникнення податкового боргу не є предметом доказування в межах спору про стягнення такого податкового боргу. Такі заперечення могли б бути зазначені ОСОБА_1 при його зверненні до адміністративного суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення та як підстава для обґрунтування відповідного позову.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.70.7 ст.70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з приписами статті 45 ПК України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Отже, законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено порядок надіслання податкового повідомлення-рішення, згідно з приписами якого, таке вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу правових норм та використовуючи логічно-змістовне тлумачення п.56.18 ст.56, п.58.3 ст.58 ПК України, суд дійшов висновку, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Висновок аналогічного характеру міститься в постанові Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 813/3922/17.

Також, у постанові від 09.10.2018 у справі №820/1864/17 Верховним Судом зроблено висновок щодо застосування норми матеріального права - статті 42 ПК України, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Як закріплено у п.59.1, 59.5 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Як було встановлено судом, контролюючим органом була сформована, надіслана у встановленому законом порядку податкова вимога, яка не була задоволена і у встановленому порядку не оскаржувалась.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у загальному розмірі 20246,93 грн.

Згідно з ст.15.1 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як закріплено у п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі на користь сторін не стягуються.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) в сумі 20246,93 грн (двадцять тисяч двісті сорок шість гривень 93 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 березня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя С.А. Борискін