Справа № 340/4715/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 березня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4715/21
Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Казанчук Г.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом приватного підприємства "Торговий дім "Тристарінвест" до Кропивницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -
ВИКЛАД ОБСТАВИН:
ПП "Торговий дім "Тристарінвест", через свого представника - адвоката Гуру К.В., звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07.07.2021 року №UA901020/2021/000011/1;
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасувано рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA901020/2021/000011/1 від 07.07.2021 року; Визнано протиправною та скасувано картку відмови Кропивницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА901020/2021/00014 від 07.07.2021 року.

12.02.2021 року канцелярією суду зареєстровано заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в адміністративній справі, подану представником позивача.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року призначено до розгляду заяву про винесення додаткового рішення.

17.03.2022 року надійшов відзив від Кропивницької митниці на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 КАС України).

Згідно з частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У заяві про відшкодування витрат представник позивача просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути із Кропивницької митниці Держмитслужби на користь ПП ''Торговий дім ''Тристарінвест'', 12600 грн. витрат на послуги адвоката.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на послуги адвоката надано:

- копію договору про надання правничої допомоги №15/7 від 15.07.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро ''Костянтина Гури'' та ПП ''Торговий дім ''Тристарінвест'' (а.с.86);

- рахунок №7 від 14.02.2022 року на суму 12600,00 грн. (а.с.188);

- акт приймання передачі наданих послуг №1 від 14.02.2022 року з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.187).

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

Так, у заяві про стягнення судових витрат по справі №340/4715/21 представник позивача зазначає про те, що до вказаної заяви зазначено, що «на підтвердження сплати вказаної суми надаються наступні докази». Також у заяві представник позивача вказує на те, що він реалізує своє право і подає докази понесених судових витрат та вважає стягнути з Кропивницької митниці Держмитслужби, як відповідача, понесені витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому у заяві не вказується про те, що ці витрати підприємство понесе у майбутньому, водночас доказів того, що підприємством реально були сплачені грошові кошти на оплату рахунку №7 суду станом на день розгляду цієї заяви не надано.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача на підтвердження факту оплати суми понесених витрат не надано жодного доказу оплати вказаної суми, водночас у заяві представником позивача не вказується про те, що такі витрати підприємство має намір понести. При цьому суд акцентує увагу на тому, що у заяві про стягнення витрат від 14.02.2022 року представник позивача вказує на те, що позивачем вже реально були понесені судові витрати, натомість не зазначає про те, що такі витрати підприємство понесе у майбутньому. Оскільки суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат у межах заяви представника позивача та долучених до неї доказів, які свідчать про недоведеність понесених судових витрат, а відтак у стягненні таких витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ПП ''Торговий дім ''Тристарінвест'' у стягненні судових витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук